SARJA ON DRAMATISOINTI TOSITAPAHTUMISTA. NIMIÄ JA TAPAHTUMIA ON MUUTETTU.
Et yleensä soittele.
Sunny kertoi varkauksista, huumeista ja kaikesta muustakin.
Puhuit totta. -Niin puhuin.
Anteeksi, että olen paskamainen. -Juuri siksihän minä sinua rakastan.
Olet rakas, äiti.
Vapaudut. Ryhdyt koomikoksi ja tienaat rutosti. Valloitat maailman.
Voisit mainita kavereillesi, että aiot ammattihauskuuttajaksi.
Onko mittari päällä?
Ettekö ole olleet yhteydessä häneen? -Emme.
Jääräpäinen perhe. Toin teille liput esitykseeni.
Päämieheni on auttanut poliisia -
tapauksessa, jonka osapuolena on tuomittu rikollinen Dean Shaiman.
"Surkea, väkivaltainen roisto. Kuolkoon vankilassa."
Saatanan vasikka!
Ystäväsi on mennyttä.
Hei, Daniel Chen täällä. Siis Dean Shaiman.
Se esitys, johon saitte liput, on tänään. Toivon, että pääsette paikalle.
Jos Zorro on ollut yhteydessä, pyytäkää häntäkin tulemaan.
En ole sanonut niin.
Riittää jo. Tämä on naurettavaa. Nouse ylös ja vie vaatteet pesuun.
Joo joo. -Nyt heti.
Onko se poika sotilas?
Hän on yläkoulussa. -Eikä ole.
Hän on sotilas. Tässä on valtion leima. -Ei hän ole sotilas.
Entä leima? -En minä tiedä.
Et saa tapailla sotilasta. -Mitä muka teet?
Mitäkö?
Annan selkäsaunan ja passitan sinut kadulle, mokoma viisastelija.
Tämä puhelinkuhertelu saa luvan loppua tällä viikolla.
Joko tapaatte ja varmistat, ettei hän ole mikään sotilaanrenttu,
tai koko juttu loppuu tähän. Onko selvä?
Haloo. -En ole sotilas.
En anna kenenkään käskyttää minua. Se on minulle sääntö.
En tajua.
Antaa olla.
Meidän pitää tavata. Tämä ei enää mene läpi.
Mikä sen estää? -Ei mikään.
Olet oikeassa. Näit jo naamani, joten enää ei ole menetettävää.
Hölmö.
Tarkistan treeniaikatauluni. Sovitaan sitten tapaaminen.
Selvä.
Anna se.
Kannatan ideaa.
Eikä. Hän haistaisi pelkoni heti.
Älä höpise.
Tehtäväsi on simppeli. Mene ulos, saa pesää,
osta minulle popkornia ja tule takaisin.
Vai pesää? Älä jaksa. -Okei, mutta tyttö odottaa sinua.
Kaksi asiaa.
Dean pitää saada erilleen muista. Lisäksi tarvitaan veitsi.
Ei hänen tarvitse olla yksin, jos käymme päälle porukalla.
Toimin mieluummin kahden kesken. -Harmi. Täällä on tylsää.
Näytänkö joltain Samantha Foxilta? -Et.
Kaipaan vain toimintaa. -Luuletko tätä leffaksi?
Älä sitten leiki gangsteria.
Entä veitsi?
Oikea veitsi vai sellainen Lushan tekemä?
Veitsi. -Osastolla on vain yksi oikea veitsi.
Kysy nyt.
Huomenta.
Päällikkö. Hyvä, kun tulit. Minulla olisi asiaa.
Kerro.
Haluaisin muutaman päivän loman.
Kerroitko tytölle?
Ei tuo ääliö pysty.
Mistä puhutte?
Dean Shaimanilla on puhelintyttöystävä.
Tyttö kaiketi tahtoo tavata, muttei tiedä, että Dean on linnassa.
Se nättikö? -Se juuri.
Mikset ole kertonut? -En tiedä. Olen luuseri.
Parempi ottaa ruma, jottei sydän säry.
Vaikka ainahan ne ovat liian nättejä.
Niinpä.
Jooko, Chelli? Edes yksi päivä.
Sain edellisestä lähdöstäsi trauman.
Mutta nyt olen parantanut tapani. -En voi suostua.
Käyttäydyn hyvin seuraavat kuukaudet. -Katsotaan sitten niiden jälkeen.
Entä jos lupaan kertoa hänelle tapaamisellamme koko totuuden?
Haluat selvästi suostua. -Mietin asiaa.
Mieti hyvin. -Selvä.
Mieti ensi viikkoa. -Jos suostun, alatko käydä tunneilla?
Ja lakkaat hölmöilemästä. -Aivan varmasti.
Hyvä on. -Mahtavaa. Ensi viikolla siis.
Miksi ensi viikolla? Miksei jo huomenna?
Älä nyt sekoile.
Hänellä ei ole ajantajua. Ensi viikko käy hyvin.
Selvä. -Kiitos, päällikkö.
Kiitos. -Ole hyvä, Dean Shaiman.
Mitä hittoa?
Ajattelin, että jos häipyisit heti, Sunny jättäisi sinut rauhaan.
Älä anna hänen sekoittaa päätäsi.
Meidän rinnallamme hän on partiopoika. Ei syytä huoleen.
Tel Avivissako?
Tietysti. -Miten niin?
Muualla on surkeaa. -Vai surkeaa?
Nähdäänkö keskusaukiolla? -Ei.
Entä rannalla? -Ei.
En tiedä muita paikkoja. -Sinähän asut siellä.
Enimmäkseen vain luen kotona.
Sovitaanko ensi viikolla paikka ja nähdään siellä?
Okei.
Outoa, vai mitä? -Todellakin.
Sinun vuorosi.
Mitäs Sunny Bracha?
Mitä teet? Päästä hänet! -Suu kiinni!
Päästä hänet!
Hiljaa! -Tapan hänet!
Hiljaa nyt!
Painukaa hiiteen täältä. -Olen veitsi kurkulla. Häipykää.
Pysy kaukana Deanista.
Okei, mutta voisimmeko puhua ilman teräaseita?
Hän ei ole enää se Dean, jonka tunsit. Jätä hänet rauhaan.
Hän vapautuu ja pärjää elämässään.
Hänen lähdettyään sinä jäät ilman rahaa ja suojelua.
En ole hänen ystävänsä rahan takia.
Okei.
Pointtisi tuli selväksi. Jatketaan ilman aseita. Tässä.
Olimme veriveljiä, kunnes hän puukotti minua. Rakastin häntä kuin veljeä.
Se suihinottovitsi nauratti minua joka kerta. Oletko kuullut sen?
Olen.
Entä sen vitsin äidin ystävistä? -Olen.
"Tamarchuk, laita se poika kuriin."
Entä vitsin lihavista rouvista? -Olen kuullut senkin.
Entä aasista ja pyssystä?
Vanhoja juttuja. Nykyään hän on ammattimaisempi.
Hän kuulemma esiintyy täällä.
Silloin tällöin.
Niinkö? Mutta hänhän on ujo kaveri.
Hän on skarppi kuin mikä. Keren on koulinut hänestä sellaisen.
Kuka? -Draamakerhon opettaja.
Opettaako hän Deania? -Yksityistunteja on joka päivä.
Missä?
Kerhotilassa.
Ovatko he kaksin?
Jätä hänet siis rauhaan.
Olen rauhan asialla.
Varoitan sinua.
Milloin on ulkoilu?
Neljältä.
Montako vartijaa on ennen kerhotilaa?
Kolme, mutta yksi heistä on Tully.
Ja hänkö on pehmo? -Niin.
Suu auki.
Kolme. No niin.
Hoidin Sunnyn pois kimpustasi.
Miten niin?
Kehotin pysymään kaukana.
Puhuitko hänelle? Mikset kertonut?
Pikkujuttu. Hän vain louskuttaa leukojaan.
Älä ärhentele puolestani.
En ärhentelekään.
Haluan vain sinusta eroon.
Mahtavaa. Kiitti.
Oikeasti.
Toivon, että Chelli tulee nimenhuudossa luokseni -
ja sanoo: "Se tollo vapautettiin."
Eikä minun tarvitse enää nähdä rumaa naamaasi.
Haista paska.
Minun pitäisi jäädä tänne.
Paskapuhetta.
Ulkopuolella olin oikea surkimus. Kelpasin korkeintaan roskakuskiksi.
Nyt olen hyvä jossain. -Missä asiassa?
Linnakundina.
En haluakaan lomalle.
Mitä sinä nyt sekoilet? -Pysyn täällä.
Ostin kengät.
En tiedä, kuinka pitkä olet. Kuva ei kerro sitä.
Ostin matalakorkoiset kengät. -Kuule.
Meillä on kai viikonloppuna matsi.
Kuulitko?
Kuulin.
Anteeksi. Luulin, että olisi vapaata. -Muutitko mielesi?
En todellakaan. -Hyvä. Tavataan siis.
En pääse tulemaan. -Oletko sotilas?
En. -Mistä sitten on kyse?
Olen roskakuski.
Ei naurata. -Ei se ollut vitsi.
Lähden kierrokselle aina aamuyöllä.
Iltapäivisin nukahdan TV:n saippuasarjojen äärelle.
Dean… -Vitsailin vain.
Mutta olisi vakavaakin asiaa.
Mitä tarkoitat?
Olen vankilassa.
Selvä, perille meni. Unohdetaan koko juttu.
Olen oikeasti vankilassa.
Ihan sama. En jaksa tällaista enää. -Älä nyt hermostu.
Lykätään sitä… -Ei. Joko nyt tai ei…
Kaikki vangit ulos.
Nimenhuutoon 40 minuuttia.
Mikä se oli?
Vankilakuulutus.
Uskotko Jumalaan?
Suoraan syvään päätyyn.
Olen vain saanut tarpeekseni. -Mistä?
Mistä lie. Tyhjän jauhamisesta kai.
Ymmärrät varmaan. -Miksi arvelet niin?
Olet täällä, koska kaipaat muutakin kuin normirutiineja.
Tai koska en saa töitä mistään muualta.
Asia ei ole niin. -Mistä tiedät?
Otin selvää.
Sunny on pelottava tyyppi.
Pelkkä kakara.
Nähdään taas. -Nähdään.
Tiedät, mistä minut löytää.
Hei.
Miten menee? -Jätän tunnin tänään väliin.
Miksi?
En miksikään. Älä utele.
Miksi puhut noin? Mitä se hyödyttää?
Ei mitään. Ei kaiken pidä aina hyödyttää.
Voitko kertoa, mitä tapahtui?
Te ja teidän surkeat neuvonne. Ämmä löi luurin korvaan.
En kerro ikinä enää totuutta mistään.
Ymmärrän. Onpa ikävää. -Niin on.
Kuule.
Aloit vain panikoida. Loman, vapautumisen ja muun takia.
Kyllä kaikki järjestyy. -Älä puhu typeriä!
Aiotko heittää kaiken hukkaan? -Aion.
Selvä.
Näkemiin.
Mahtavaa.
Mitä nyt?
Näitkö Deania?
Villapaita, onko Deania näkynyt?
Ei. Mitä… -Entä Sunnya?
Ei.
Mikä hätänä, Zorro?
Kusipää!
Irti!
Tully, ambulanssi!
Oletko kunnossa, veli? Zorro.
Oletko kunnossa? Sano jotain. -Ei hätää.
Okei. -Mitä tapahtui?
Ei hätää. Pitää kutsua… -Mitä tapahtui? Zorro!
Ei ole hätää. -Pysy tässä.
Yosef! Ensiapua kerhotilaan!
En jätä sinua koskaan. Olet rakas. Lakkaa vuotamasta, tai pyörryn.
Siirry, Dean.
Zorro, ambulanssi on tulossa. Kuuletko sinä?
Pian. -Ei huolta.
Ambulanssi tulee ihan kohta. Kaikki järjestyy.
Etkö tosiaan halua pientä lomaa?
En tiedä.
Tyttö ei ilmeisesti enää ole kuvioissa.
Miksei?
Koska sain teiltä surkeita neuvoja. Piti muka kertoa totuus.
Olen pahoillani.
Jospa kävisit silti lomalla?
Hengähdä hetki, käy äitisi luona. Syö jäätelöä.
Kuulehan, Dean.
Kun oikeasti haluat pois täältä, asiat kyllä järjestyvät.
Tee palvelus -
ja mene kaljun lakimiehesi puheille.
Anele häntä auttamaan sinua anelemaan tuomaria -
anelemaan syyttäjältä lievennystä, jotta vapaudut aiemmin.
Ja anele samalla Kereniä antamaan sinulle anteeksi.
Älä viitsi!
Soitanko asianajajalle?
Soitanko?
Perit sentään jotain hyvää isältäsi.
Isäni asui Bat Yamissa. Menin kerran hänen asunnolleen.
Hetken mielijohteesta sateisena yönä kahden kaverini kanssa.
Koputin oveen. En ollut tavannut häntä aiemmin. Hän avasi oven.
Aoimme käyttää tekosyynä sitä, että autoamme oli heitelty kananmunilla.
Kaverit pitivät ideasta. Halusin vain nähdä isäni.
Olin koko ikäni ollut hänelle vihainen.
Kantanut kaunaa. Halusin nähdä hänet.
Hän avasi oven. En ikinä unohda, miten tuijotimme toisiamme.
Tajusin, että kaljuuntuisin. "Hän näyttää ihan minulta,
paitsi että on kalju. Mitä helvettiä?" Kaverini kiljuivat: "Sinusta tulee kalju!"
Mietin, tunnistaisiko hän minut. "Mitä asiaa?", hän kysyi äksynä.
Olimme saada selkäämme. Olin ylpeä. "Tuo on isäni. Hänen nenilleen ei hypitä."
Lähdimme pois, mutta palasin seuraavana päivänä.
Hän ei ollut kotona.
Olin ovella, ja talon kaikki asukkaat tulivat ulos. Yksi tyttö kysyi:
"Mitä asiaa sinulla on Yakoville?"
Vastasin: "Hän on isäni."
"Eikä ole", tyttö sanoi.
Mietin, oliko hän ehkä siskoni. Ja miksi hän oli jo nyt niin tympeä.
"Eikä ole." Muka niin tietäväisenä. Hänen ystävänsä sanoi: "Onhan."
Rasittava kaksikko.
"Katso nyt. Kuvittele poika kaljuna." "Hemmetin akka!"
Pääsin asuntoon. Isäni oli ulkomailla.
Sisällä tyttö intoili. "Minulla on veli!" En voinut sietää häntä.
Istuin siellä hermona. Olimme lähes samanikäisiä. Isä oli kiireinen.
"Sänkyyn vain ja uusi perhe alulle!"
Kuljeskelin asunnossa ja istahdin nojatuoliin.
Seurasi kauhistelua: "Ei siihen, se on Yakovin tuoli."
Mietin, oliko isäni mielipuoli.
"Okei, mielenkiintoista."
Isäni vaimo sanoi:
"Lupaan, että kun Yakov palaa ulkomailta, hän soittaa sinulle."
Olin epäileväinen. Ukko varmaan työntäisi vaimon ikkunasta ulos.
Yakov kuitenkin soitti ja ehdotti tapaamista ostarilla viikon päästä.
Kärsimättömänä menin heti hänen luokseen.
Koputin, ja isäni avasi oven äreänä.
"Mehän tapaamme viikon päästä. En pidä yllätysvieraista."
"No, minä en pidä siitä, että minut hylätään. Senkin paskiainen."
Sanoin sen mielessäni.
Isäni oli ärtynyt ja sanoi vievänsä minut kotiin.
Sain häneltä kyydin. Istuin ensi kertaa autossa isäni kanssa.
Olin ollut isätön poika. Nyt istuin isäni autossa.
Radiossa soi laulu isän kaipuusta, ja tilanne…
Jonkinlainen tunnekuohu sai minut valtaansa.
Luulin, että puhuisin paljon, mutta meninkin mykäksi.
"Jään tässä pois."
Menin kotiin. Seuraavalla viikolla sitten tapasimme ostoskeskuksessa.
Isäni vei minut kahvilaan. Pidin hänen itsevarmuudestaan.
"Minulla on tänne kuponkeja." Se ryökäle joi siinä kaakaota -
ja otti esiin kirjan Napoleonista.
Hän asetti kirjan pöydälle ja sanoi:
"Napoleon valloitti maailman kolmikymppisenä. Mitä sinä aiot tehdä?"
Niin hän todella sanoi.
Menin kananlihalle ja ajattelin: "Onneksi isäni ei kasvattanut minua.
Mitäköhän minusta olisi tullut?"
Äkkiä tajusin, että kaikki oli hyvin. Olin saanut sen elämän, jota tarvitsinkin.
Ihminen voi tietää, mitä haluaa -
mutta ei, mitä tarvitsee. Luulin, että tarvitsin isää.
Oikeasti tarvitsinkin herätyksen. Jotain, joka havahduttaa.
Sellainen herätys voi johtaa myöhemmin vaikka stand up -esitykseen.
Oivalsin, että jos isäni olisi kasvattanut minut, olisin yhtä tympeä kuin siskoni.
Aika tylsä paikka opettaa. Kaikki ovat valkoisia.
Olethan sinäkin.
En sielultani.
Tulin pyytämään anteeksi.
Jopas. Yllättävää.
Odotitko saavasi puukosta? -Kävi mielessä.
Älä nyt.
Mitä asiaa sinulla oikeasti on?
Ajattelin vain…
Voimmeko jatkaa tunteja?
Toki.
Mitä teet illalla?
En mitään.
No, jäämmekö tänne loppuiäksemme?
Hetkeksi vain.
Selvä.
Etkö halua sitä?
Saanko minä sen? -Et.
Anna se hänelle. Ostan sinulle uuden. Ostetaan uusi ja parempi.
Entä lelut? Haluatko nekin? -Anna kaikki hänelle.
Saat uudet tavarat.
Haluatko tämän? -Anna vain.
Heitä tämä pois.
Vastaa sinä. -En.
Mikset? -Järjestän näitä.
Senkin retale.
Haloo.
Hei. Zorro täällä.
Voinko…
Voinko puhua Deanille?
Hetki. Katson, onko hän kotona.
Liian iso. -Onpa sinulla tiukat kriteerit.
Dean. Zorro soittaa.
Keskitietä ei ole. Valitset joko hänet tai itsesi.
Hän ei ole kotona.
Dean ei taida tulla takaisin. -Lyhennettiinkö tuomiota?
Niin kai.
Niin sitä pitää.
Pidän kovasti etiopialaisista. He osaavat arvostaa pieniä asioita.
"Mahtava tuoli! Otetaan tämä.
Ihan huippu!"
Ja etiopialaisnaiset ovat maamme kauneimpien joukossa.
Markkina-arvo vain on muuttunut nyt kun heitä on niin paljon.
90-luvulla heihin oli vielä helppo tehdä vaikutus.
Kauniille tytölle saattoi sanoa:
"Tuletko meille? Meiltä voi soittaa." "En usko!
Valehtelet. Pälätät mitä sattuu.
Katsokaa tuota valepukkia." Ystävilleen hän puhui amharaa.
Heillä on myös yllättäviä loukkauksia. "Mitä asiaa, pinkkinänni?"
"Minäkö?" "Niin, pinkkinänni. Tiedät kyllä itsekin."
Äiti.
Hei.
Terve.
Olen Ruth. -Hauska tavata.
Tässä on Dean.
Daniel.
Mukava tavata. -Samoin.
Nautitteko keikasta? -Ilman muuta.
Menen ulos. Jutelkaa rauhassa. -Tulen pian.
Daniel Chen. Dean. -Suloinen lapsi.
Miten sinä perheenisäksi päädyit?
Et takuulla usko.
Hän on pitelemätön. Istui kaksi vuotta naisvankilassa petoksesta.
Juttelimme Cupidissa vuoden ajan. -Aikamoista.
Tapasimme vasta alttarilla.
Sulavaa toimintaa. -Tosi kuin vesi.
Kiitos, että tulit. -Tietysti tulin.
Olen odottanut tätä vuosia.
Miten äitisi voi, Dean? -Daniel.
Dean, Dean. -Törppö.
Vuodet kuluvat vauhdilla.
No…
Nähdäänkö joskus? -Se olisi mukavaa.
Nähdään joskus.
Hei sitten.
Zorro.
Olen pahoillani kaikesta. -Ei.
Se on mennyttä.
Tekstitys: Heidi Mäki