EZT A SOROZATOT VALÓS ESEMÉNYEK IHLETTÉK. A NEVEKET MEGVÁLTOZTATTUK.
Nem szoktál felhívni.
Sunny felültetett. Tudtak a lopásokról és a drogról.
Igazat mondtál.
Igen.
Bocs, hogy szar alak vagyok.
Ha nem lennél az, nem szeretnélek így.
Szeretlek, anya.
Kijutsz innen. Stand-upos leszel. Ki leszel tömve.
Leigázod a világot.
Mondd el a barátaidnak, hogy hivatásos vicces ember leszel!
Ketyeg a taxióra?
Nem beszélnek?
- Nem. - Húsz éve egy szót sem?
- Nem. - Maguk makacs népség.
Jegyek a műsoromra. Elvileg vicces lesz.
Az ügyfelem együttműködött a rendőrséggel,
hogy felépíthessék a Dean Shaiman elleni vádat.
„Agyhalott gengszter, erőszakos, durva a családjával. Rohadjon meg!”
Te kibaszott spicli!
A barátod halott ember.
Helló, Daniel Chen vagyok.
Dean Shaiman.
Ma lesz az előadás, amire a jegyeket adtam.
Örülnék, ha el tudnának jönni.
És ha hallanak Zorro felől,
őt is hívják el!
ROSSZFIÚ
Én sosem mondtam ilyet!
Elég ebből! Ez már nevetséges.
Tedd a ruháidat a szennyesbe!
- Jó. - Tüstént!
Hát ez meg? Katona?
- Tizedikes. - Azt kétlem.
Katona. Ez kormányhivatali bélyegző.
- Nem katona! - Hát akkor?
Nem tudom. Számít?
Nem járhatsz katonával!
- Mert? Mit tehetsz ellene? - Hogy mit?
A szart is kipofozom belőled, és kiküldelek az utcára! Hálátlan csitri.
Ennek a telefonos nyalifalinak ezzel vége, érthető?
Ajánlom, hogy ne katona legyen, aki a kimenőjén kúrni akar egyet,
különben ezt egy perccel sem tűröm tovább!
ÁTVIZSGÁLVA
- Halló? - Nem vagyok katona, eskü.
Sosem leszek senki katonája. Ez az egyik szabályom.
Nem értem.
Nem fontos.
Találkoznunk kell. Anyámat nem rázhatom le örökké.
- Miért is ne? - Nincs kifogásom.
Igazad van.
Már tudod, hogy nézek ki. Mi rosszabb történhet?
Hülye!
Akkor…
megnézem az edzéstervem, és találkozunk?
Oké.
Add ide!
Én támogatom.
Hagyjuk!
Érezni fogja rajtam, hogy félek.
Semmit sem fog érezni.
Sima ügy lesz.
Kimész, kefélsz,
veszel nekem popcornt, és visszajössz. Ennyi. Mitől…
- Hogy én kefélek? Hagyjál már! - Hiszen rád vár.
Oké, két kérdés!
Hogyan izoláljam Deant? És honnan szerezhetnék kést?
Nem kell egyedül lennie. Meglepjük. Segítünk neked.
Egy az egy ellen jobb.
Kár. Unalmas ez a hely.
- Minek nézel? Samantha Foxnak? - Nem.
- Csak valami izgalomra vágytam. - Szerinted ez egy film?
Ne akarj agyhalott gengszter lenni!
Hogy szerezzek kést?
Rendeset? Vagy amilyet Pulcsis Lusha csinál?
- Rendeset. - Csak egy rendes kés van a blokkban.
Kérdezd meg!
Jó reggelt!
Igazgatónő!
Jó, hogy itt van. Szeretnék kérdezni valamit.
Rajta!
Igazgatónő, szeretnék néhány nap kimenőt kérni. Ha szabad.
Elmondtad neki?
Rám ne nézzen! Gyagyás.
Mi folyik itt?
Dean Shaimannak telefonos barátnője van.
Aki szeretné megismerni, de Dean még nem bökte ki, hogy börtöntöltelék.
- A csinoska? - A csinoska.
Miért titkolod?
Így alakult. Elcsesztem.
Járj rondákkal! Ők nem törik össze a szíved.
Bár hozzád képest még ők is túl szépek.
Igaza van, Tully.
Mit mond, Chelli? Csak egy napot adjon!
Még a legutóbbit sem hevertem ki.
Azóta megváltoztam!
- Ez más! - Nem lehet, Dean.
És ha utána jól viselkednék?
Viselkedj jól most, és akkor később talán!
És ha azt mondanám,
hogy ha kapok egy napot, akkor elmondom neki az igazat?
Látom, hogy igent akar mondani.
Megfontolom.
- De legyen rendes! - Hogyne.
És engedjen el!
Ha megteszem, járni fogsz az órákra?
- Hogy ne légy hülye? - Igen.
- Megígéred? - Természetesen.
- Jó. - Köszönöm! Akkor jövő héten.
- Jövő héten. - Miért jövő héten?
Miért nem holnap? Engedje el holnap!
Mi bajod van?
Elvesztette az időérzékét. A jövő hétben maradtunk.
- Jó. - Kösz, igazgatónő!
- Komolyan. - Szívesen, Shaiman!
Mi bajod?
Az a szarházi Sunny.
Gondoltam, ha elmész, elfelejt téged.
Hagyjad, csak szopat!
Hozzánk képest csak egy nyomorult kiscserkész.
Minden rendben.
Tel-Avivban?
- Ja, nyilván. - Mitől nyilván?
- Az az egyetlen értelmes hely. - Hogyhogy?
Akkor az Izrael Királyain?
- Ne! - A parton?
- Ne! - Jó, más helyet nem ismerek.
De hát ott laksz, nem?
Ja, de én otthon szoktam olvasgatni.
Akkor jövő héten kitaláljuk?
És ott találkozunk?
Legyen így!
Tök fura, nem?
De, eléggé.
Te jössz!
Mizu, Sunny Bracha?
Mit csinálsz? Engedd el!
- Engedd el! - Fogd be!
- Engedd el! - Mi van?
- Álljál le! - Megváglak!
Csendet, kuss!
- Álljál le! - Menjetek a picsába!
Kést szegez rám, menjetek már!
Szálljál le Deanről, hallod?
Jó, de minek a kés? Beszélj, mondd, amit akarsz!
Más ember lett.
Szállj le róla!
Ki akar jutni innen. Ő más, mint mi.
És veled akkor mi lesz menzapénz meg védelem nélkül?
Én nem a pénzéért vagyok a barátja.
Jól van.
Leteheted azt a kést, dumáljunk!
Tessék!
Mielőtt megkéselt, testvérek voltunk.
Testvéremként szerettem.
A szopós viccét százszor is meghallgattam volna.
Mesélte már?
Naná.
És azt az anyja barátairól?
Azt is.
„Tamarchuk! Kapd el a grabancát!”
És a kövér nőset?
- Az is megvolt. - Igen?
És a pisztoly meg a szamár?
Ez mind régi. Azóta kifinomultabb lett. Profi.
Ja. Hallottam, hogy fellépett.
Néha, itt-ott.
De nem szégyenlős? Félénk gyerek.
Ezzel már nincs gondja.
Keren kipofozta.
- Keren? - A drámatanár.
- Ő mentorálja? - Mindennap foglalkozik vele.
Hol?
A drámaszobában.
Kettesben?
Leszállsz róla, ugye?
Ember, én…
békével jöttem.
Figyelni foglak.
Mikor mehetünk ki?
Négykor.
És a drámaszobáig hány őr van?
Három. De az egyikük Tully.
És ő puhány?
Az.
Nyisd ki a szád!
Három.
Most te!
Leépítettem Sunnyt.
Hogy érted?
Megmondtam neki, hogy kopjon le.
Odamentél hozzá? Mikor? Miért nem mondtad?
Mert nem ügy. Nem akar balhét. Csak a szája jár.
Miattam nem kell keménykedned.
Ki keménykedik?
Csak szabadulni akarok tőled.
Hát kösz.
Komolyan mondtam.
Másra sem vágyom, csak hogy Chelli azt mondja:
„Elengedték azt a kis hülyét.”
És akkor többet nem kell a rusnya pofádat bámulnom.
Kapd be!
Örökre itt kéne maradnom.
Francokat.
Nem. Odakint igazi lúzer voltam.
Mintha én lennék a kukás.
- Most már jó vagyok valamiben. - Igen? Miért, miben vagy jó?
A börtönlétben.
Tudod, mit? Az eltávot is kihagyom!
- Mi? Ne már! - Itt maradok.
Vettem cipőt.
Mert nem tudom, milyen magas vagy. Csak az arcodat láttam.
Szóval vettem egy pár lapos talpú cipőt.
Figyelj csak!
Úgy tűnik, jövő hétvégén meccsem lesz.
Halló, Dana?
Hallottam.
Bocs, azt hittem, szabad a hét.
Tehát meggondoltad magad?
Nem, dehogyis. Nem.
Klassz. Akkor találkozzunk!
Mondom, hogy nem megy.
Katona vagy? Erről van szó?
- Nem. - Akkor?
Kukásként dolgozom.
- Ez nem vicces. - Nem viccelek.
Fél négykor kelek minden reggel.
Délután ötkor pedig
kidőlök a tévé előtt.
- Jó, Dean, akkor… - Viccelek.
Vagy hát csak félig.
Hogy érted?
- Börtönben vagyok. - Jó, felfogtam.
Hagyjuk az egészet!
- Börtönben vagyok. - Nem találkozunk.
- Én már semmit sem értek. - Várj, most ne haragudj már!
- Halasszuk el! - Nem akarom.
- Vagy… - Minden rab menjen az…
Minden rab menjen az udvarra!
Negyven perc múlva létszámellenőrzés.
Ez mi volt?
A börtön hangosbemondója.
Hiszel Istenben?
Nem így szokás bájcsevegni.
- Fáradt vagyok, mit mondhatnék? - Mitől?
Nem tudom.
A fecsegéstől.
De ha valaki, te megérted.
Mert?
Nem lennél itt, ha mindennapi életre vágynál.
És ha azért vagyok itt, mert máshova nem vettek fel?
- Tudom, hogy ez nem igaz. - Igen? Honnan?
Megnéztem.
Az a Sunny Bracha ijesztő fiú.
Csak egy kölyök.
- Szia, Tully! - Szia!
Itt leszek, ha kell valami.
Szia!
- Mi újság? - Kihagynám a mai órát.
Miért, mi baj?
Hogy mi a baj?
Semmi. Szálljon le rólam!
Miért beszélsz így velem? Mire jó ez?
Semmire. Nem kell, hogy minden jó legyen.
Elárulnád, hogy mi történt?
Szar tanácsot adott.
Letette. Ő is csak egy ribanc.
Soha többé nem mondok igazat. Semmiről.
Értem.
- Kár. - Rohadt nagy kár.
Figyelj, Dean!
Bepánikoltál.
A kimenő meg a szabadulás miatt.
- De minden rendben lesz. - Rendben? Ne legyen hülye!
- Inkább eltolod magadnak? - Pontosan.
Pompás.
Szia!
Pompás.
Mi történt? Mi a baj?
Nem láttad Deant?
Hé, Pulcsis! Nem láttad Deant?
- Nem, haver. Mi a… - És Sunnyt?
Nem.
Mi a baj, Zorro?
Szarházi!
Hagyj!
Tully! Hívjon mentőt!
Zorro! Tesó, jól vagy?
Zorro, testvérem!
Zorro, jól vagy? Szólalj meg!
Megvagyok.
- Oké. - Mi történt?
- Vigyázok rá. Hívjon egy… - Mi történt? Zorro!
- Itt vagyok. - Maradj vele!
Yosef! Hívj mentőt a drámaszobába!
Sosem hagylak el. Szeretlek. Ne vérezz tovább! Elájulok.
Félre az útból, Dean!
Zorro, ne aggódj! Már jön a mentő.
Zorro! Hallasz?
- Tully, siess! - Ne aggódj!
Két perc múlva itt lesz a mentő. Semmi baj.
Semmi baj. Mozgás!
Biztos nem akarsz pár nap kimenőt?
Nem tudom.
Úgy tudom, a lány már nincs képben.
Hogyhogy?
Mert mind szar tanácsot adtak.
Hogy legyek őszinte.
Sajnálom.
Ettől függetlenül mehetnél.
Levegőzz egyet, találkozz anyukáddal!
Fagyizz egyet!
Ide hallgass, Dean!
Ha már nem akarsz itt lenni, jól fog alakulni az életed.
Tegyél egy szívességet!
Menj el a kopasz ügyvédedhez,
és könyörögj neki, hogy könyöröghess egy bírónak,
hogy könyöröghess az ügyésznek, hogy előbb kiengedjenek.
És ha már belejöttél, kérj bocsánatot Kerentől!
Már bocs!
Felhívhatom az ügyvédet?
Igen?
Legalább egy jó dolgot örököltél tőle.
Bat Yamban élt, az Oskar Schindler utcán.
Elmentem hozzá Bat Yamba,
hajnali háromkor, hirtelen felindulásból.
Egy esős éjszakán bekopogtam.
Bekopogtam. Értitek, még sosem találkoztam apámmal.
Ajtót nyitott… Útközben kitaláltam egy ürügyet.
Megkérdezzük, ki dobálta meg tojással a kocsit.
A srácoknak tetszett. Csak látni akartam! Legalább egyszer.
Egész életemben haragudtam rá. Szörnyen…
nehezteltem rá, és csak látni akartam,
de amint ajtót nyitott,
rám nézett, és… Sosem fogom elfelejteni. Rám nézett, én rá.
És leesett, hogy kopasz leszek. „Pont olyan, mint én.
Pont olyan, csak kopasz. Ne már!”
A srácok meg: „Kopasz leszel!
Olyan, mint te!” Beijedtem, hogy felismer.
De ő csak: „Mit akartok?” Majdnem összevert minket, de én büszke voltam.
„Az apám tökös gyerek.”
Leléptünk. Másnap újra visszamentem,
de nem volt otthon. Elzúzott külföldre.
Minden ajtón bekopogtattam, és megjelent két katonanő.
„Mit akarsz Yakovtól? Mit akarsz tőle?”
Mondtam, hogy ő az apám.
Mire az egyik csaj: „Nem.”
Én meg így: „Van egy húgom? Mi a fene?
És máris az agyamra megy?”
„Nem az apád.”
Honnan tudhatná? De a barátnője meg: „Dehogynem.”
Nem találkoztam még idegesítőbb csajokkal.
„Hasonlítanak. Képzeld el kopaszon!” Anyád!
Beengedtek hozzá. Mint kiderült, elutazott.
Beléptünk, a csaj meg tök lelkesen: „Van egy bátyám!”
Már így is utáltam. „Van egy bátyám!”
Én meg ott ültem, remegtem. Velem egyidős, apám szünetet sem tartott.
„Irány az ágy, újabb családot alapítok!”
Körülnéztem, aztán leültem egy fotelba.
A csaj meg: „Jaj, ne, az Yakov széke!”
Én meg: „Mi a fene?
Oké. Érdekes.”
Aztán megszólalt az asszony:
„Yakov külföldön van. Megígérem, hogy ha hazajött, akkor felhív.”
Mire én: „Szerinted hallgatni fog rád? Kilök az ablakon.”
Két nap múlva felhívott. „Szia! Yakov vagyok.”
Azt mondta, találkozzunk egy hét múlva.
De türelmetlen vagyok, aznap odamentem.
Még aznap odamentem, kopogtam, ő meg dühösen ajtót nyitott.
„Mit akarsz? Nem szeretem a hívatlan vendégeket.”
„Én meg azt, ha elhagynak.
Seggfej!”
Ezt nem tettem hozzá.
Mindenesetre mérges volt rám, és azt mondta, hogy inkább hazavisz.
Hazavitt kocsival.
Életemben először ültem egy kocsiban az apámmal.
Sosem volt apám, erre most együtt autókáztunk.
Van az a dal. „Apa!” Biztos ismeritek.
Ott ült, és… elöntöttek az érzelmek.
Azt hittem, sok mondanivalóm lesz, mégsem szólaltam meg.
„Megjöttünk.”
Szóval kiszálltam. Pár nap múlva viszont tényleg találkoztunk egy plázában.
Odajött, és azt mondta, hogy üljünk be egy kávézóba.
Én meg: „Tényleg tökös.”
„Van ide kuponom.” Az a seggfej forró csokit ivott,
és elővett egy könyvet Napóleonról, ember.
Az asztalra tette Napóleon életrajzát, és azt mondta:
„Ő 30 éves korára meghódította a világot. Neked mik a terveid az életben?”
Komolyan ezzel nyitott.
Kirázott a hideg, és azt gondoltam, mekkora mák, hogy nem ő nevelt fel.
Mi lett volna belőlem?
Leesett, hogy minden okés! A legjobb helyen voltam. Minden okés!
Azt hisszük, tudjuk, mire vágyunk,
de valójában fogalmunk sincs. Én azt hittem, kell egy apa,
pedig csak egy fejbe kólintásra volt szükségem.
És a tegnapi fejbe kólintásból a mai stand-upos fellépés poénja lesz.
Minden összeállt. Mivel nem ő nevelt, nem mondtam olyat, hogy: „Nem az apád.”
Igazából jó suli, de azért…
Ők uncsik, nem?
Fehérek.
Te is fehér vagy.
Lélekben nem.
Bocsánatot kérek.
Na ne!
- De. - Meg vagyok lepve.
- Miért? Azt hitte, megkéselem? - Miért is ne?
Dehogyis.
Akkor? Valójában miért jöttél?
Hát, csak gondoltam,
nyomhatnánk még a próbákat.
Persze.
Mit csinálsz ma este?
Semmit.
Na?
Örökre itt maradunk?
Mindjárt megyünk.
Oké.
Nem kell?
- Megkaphatom? - Nem.
Add oda! Neked veszek másikat. Tessék!
Nem, neked veszek egy jobbat. Tessék!
- Mit kérsz? - Játék nem kell?
Add oda, Deanchuk!
Majd kapsz mindenből újat.
- Ezzel mihez kezdjek? - Hadd legyen minden az övé!
Dobd ki!
- Vedd fel! - Nem.
- Mert? - Mert a ruhákat válogatom.
A mindenedet!
Halló?
Helló!
Zorro vagyok.
Szeretnék…
Beszélhetek Deannel?
Várj, megnézem, itt van-e!
- Nagy. - Nagy? Még válogatsz is?
Dean!
Zorro keres.
Édesem, választanod kell. Vagy ő, vagy te.
Nincs itt.
Szerintem nem jön vissza.
Elengedték a büntetését?
Gondolom.
Jó neked, Nyúl.
Bírom az etiópokat, mert az etiópok…
Bejön, hogy értékelik az apróságokat.
„Micsoda szék! Avishai! Vigyük!
Micsoda szék!”
Az etióp lányok meg…
Ők a legszebbek az országban. Némelyikük.
És korábban, amikor még nem voltak ott mindenhol, nagyobb volt az értékük.
Akkoriban bármivel le lehetett nyűgözni őket.
Odasétálsz egy szépséghez:
„Átjössz? Van telefonom.” „Ne hazudj!
Hazudsz, neked is csak a szád jár!
Nézd meg, mekkora kamugép!” És amharául darálja a barátnőinek.
És brutálisan tudnak oltani. „Mi van, rózsaszín mellbimbós?”
„Én?” „Rózsaszín mellbimbós, tudod, hogy hozzád beszélek!”
„Anya”.
Sziasztok!
Szia!
- Szia! - Szia!
- Ruth vagyok. - Szia, Ruth!
Ő Dean.
Daniel.
- Örvendek. - Én is.
- Tetszett? Nevettetek? - Persze.
Kimegyünk sétálni. Ráérsz. Örültem!
Máris megyek!
- Daniel Chan! Dean! - Aranyos.
Hát ez meg? Mikor volt erre időd?
Ha te azt tudnád!
Teljesen bolond.
Csalásért ült két évet a Neve Tirzában.
A Cupidón találkoztunk.
- Egy évig beszéltünk telefonon. - Nem mondod.
És az esküvőn találkoztunk először.
- Így kell ezt csinálni! - Esküszöm, így volt.
- Kösz, hogy eljöttél. - Ez természetes.
Egész életemben erre vártam.
Hogy van anyád? Jól van, Dean?
Daniel.
Dean.
Suttyó vagy.
Repül az idő, mi?
Szóval…
- Találkozzunk valamikor? - Az jó lenne.
Akkor hátha.
Szevasz, Nyúl!
Zorro!
- Sajnálom, ami történt, tesó. - Hé!
Az már a múlté.
A feliratot fordította: Dittrich-Varga Fruzsina