DETTA ÄR EN DRAMATISERING AV EN SANN HISTORIA
NAMNEN HAR BYTTS UT
Du ringer så sällan.
Det var Sunny som satte dit mig för allt.
Du ljög inte.
Nej.
-Förlåt för att jag är så hopplös. -Det är därför jag älskar dig.
Jag älskar dig.
Du släpps ut, blir ståuppkomiker och rik som ett troll.
Hela jävla världen är din.
Tänk om du skulle berätta för vännerna att du ska bli professionell lustigkurre.
Tickar taxametern?
Har ni inte kontakt? Har ni inte hörts på tjugo år?
-Nej. -Ni är envisa, va?
Jag tog med biljetter till min föreställning.
Min klient har samarbetat med polisen
under deras utredning av den dömda brottslingen Dean Shaiman.
"En ligist utan respekt för familjen. Låt honom ruttna i fängelset."
Du är en jävla golare!
Din vän är dödens.
Hej, det är Daniel Chen…
Dean Shaiman.
Biljetterna ni fick är till dagens föreställning.
Jag blir glad om ni kommer.
Om ni har hört av Zorro,
får han gärna följa med.
Det har jag aldrig sagt.
Nu räcker det. Det börjar bli löjligt.
Lägg kläderna i tvättmaskinen.
-Ja… -På en gång.
Vem är han? En soldat?
-Han går i skolan. -Nej.
Han är soldat. Kuvertet är myndighetsstämplat.
-Han är inte soldat. -Inte?
-Vad spelar det för roll? -Du träffar inga soldater.
-Vad ska du göra åt saken? -Vad jag ska göra?
Ge dig stryk och sälja dig som fnask, din lilla skitunge.
Det får faktiskt lov att räcka nu.
Försäkra dig om att han inte bara vill knulla dig under permissionen,
annars blir det inget av det, hör du det?
KONTROLLERAT
-Hallå? -Jag lovar, jag är inte soldat.
Jag låter mig aldrig utnyttjas av andra.
-Vad menar du? -Strunt samma.
Vi måste träffas. Jag kan inte dra ut på det längre.
-Varför kan vi inte ses? -Av ingen särskild orsak, men du har rätt.
Du vet redan hur jag ser ut. Hur illa kan det vara?
Dummer.
Jag kikar på veckans träningsschema, så bestämmer vi nåt sen?
Okej.
Ge mig den.
Jag är för.
Aldrig.
Hon kommer att märka att jag är skraj.
Det gör hon inte alls.
Det är busenkelt.
Du får dig ett ligg,
köper popcorn till mig och kommer tillbaka. Det är allt.
-Ett ligg? Ge dig. -Hon väntar ju på dig.
Två saker:
Dean behöver vara ensam, och jag måste få tag i en kniv.
Han behöver inte vara ensam. Vi kan hoppa på honom allihop.
Jag kör helst en mot en.
Synd. Det är så trist här inne.
-Ser jag ut som Samantha Fox? -Nej.
-Jag vill ha lite action bara. -Tror du att livet är en film?
Sluta tro att du är en gangster, då.
Hur får jag tag i en kniv?
En riktig kniv eller en sån som Lusha gör?
En riktig.
Det finns bara en sån här.
Fråga.
-God morgon. -Direktören.
Vad bra att du är här. Jag har en fråga.
Vad är det?
Jag behöver några dagars permission.
Vet hon?
Han är efterbliven.
Vad pratar ni om?
Dean Shaiman har skaffat sig en flickvän över telefon.
Hon vill träffas, men hon vet inte att han sitter inne.
-Hon som är så söt? -Ja.
-Hur blev det så? -Du vet hur jag är, hopplös.
Satsa på en ful tjej. Då blir du aldrig sårad.
Grejen är att de alltid råkar vara lite för snygga.
Det har du rätt i.
Nå, vad säger du? Det räcker med en dag.
Jag är traumatiserad sen du var ute senast.
-Jag är en ny människa nu. -Det går inte.
Om jag lovar att uppföra mig efteråt?
Vi kan se om några månader, om du uppför dig.
Om jag får en dags permis lovar jag att säga henne som det är.
-Jag ser att du vill säga ja. -Jag ska tänka på det.
-Positiva tankar. -Jadå.
Till nästa vecka?
Lovar du att börja gå på lektionerna och sluta vara så dum?
-Lovar du det? -Jag lovar.
-Okej. -Du är grym. Nästa vecka?
Okej.
Varför vänta till nästa vecka? Varför inte imorgon?
Vad håller du på med?
Hans biologiska klocka går fel. Vi sa nästa vecka.
-Jag är verkligen tacksam. -Ingen orsak, Dean Shaiman.
Vad gör du?
Jag tänker på Sunny. Han kanske glömmer dig medan du är borta.
Skit i honom. Han jävlas med dig.
För såna som oss är han bara en fjantig scoutpojke.
-Tel Aviv? -Självklart.
-Varför så självklart? -Resten av Israel är hemskt.
Varför då?
-Ska vi ses på Rabintorget? -Nej.
-På stranden? -Nej.
Jag vet inga fler ställen.
-Inte? Du bor ju där. -Jag är mest hemma och läser.
Nästa vecka bestämmer vi…
…plats och ses där, okej?
Okej.
-Visst känns det konstigt? -Verkligen.
Din tur.
Hördu, Sunny Bracha.
Vad gör du? Släpp honom!
-Släpp! -Käften!
Vad gör du?
Käften! Jag har kniv!
Håll käften!
-Du ska hålla käft. -Dra härifrån, för fan.
Han har kniv. Gå härifrån.
Du ska lämna Dean i fred.
Måste du hota mig? Säg vad du vill bara.
Han är inte samma person längre. Låt honom vara.
Han vill ut härifrån. Han är ingen sopa.
Vad ska du göra utan pengar och beskydd när han drar?
Jag är inte vän med honom för pengarnas skull.
Jaja, okej.
Poängen har framgått. Låt oss ha ett vanligt samtal. Här.
Vi var som bröder förut.
Jag älskade honom som en bror.
Jag kunde höra avsugningsskämtet hundra gånger i rad. Har du hört det?
Ja.
Det om hans mammas väninnor?
Ja.
"Du måste få ordning på pojken."
Om de feta damerna?
-Det också. -Är det så?
Pistolen och åsnan?
De är gamla. Han drar proffsigare skämt nu.
Jag har hört att han uppträder här.
Ja, det händer.
Är han inte blyg? Han var det förut.
Han har blivit vass.
Keren har hjälpt honom.
-Keren? -Dramaläraren.
-Undervisar hon honom? -Ja, varje dag.
Var då?
I dramasalen.
Är det bara de två?
Låter du honom vara?
Ja, alltså…
Jag vill ha fred.
Jag varnar dig.
När får vi gå ut?
Vid fyra.
Hur många vaktar på väg till dramasalen?
Tre, men Tully är en av vakterna.
-Är han ett lätt byte? -Ja.
Gapa.
Tre?
Gapa.
Sunny låter dig vara.
Vad menar du?
Jag bad honom lämna dig i fred.
Har du pratat med honom? Varför sa du inget?
Det var ingen stor grej. Han kaxar sig bara.
Du behöver inte spela tuff.
Vem spelar tuff?
Jag vill bara bli av med dig.
Tack för det.
Jag menar det.
Jag önskar att Chelli kommer fram till mig och säger: "De lät idioten gå."
Så att jag slipper se ditt fula tryne igen.
Fy fan för dig.
Jag stannar nog för alltid.
Snacka inte skit.
Jag var en nolla där ute. Jag betraktades som skräp.
-Nu är jag bra på nåt i alla fall. -Vad är du bra på?
Att sitta inne.
Jag skippar nog den där permisen.
-Skärp dig. -Jag stannar.
Jag har köpt skor.
Jag vet inte hur lång du är.
Man såg bara ditt ansikte.
Jag köpte ett par snygga lågskor.
Du…
Jag har tydligen match nästa helg.
Hallå?
Jag hörde.
Jag trodde att jag var ledig.
-Har du ändrat dig? -Nej, inte alls.
Då så. Då ses vi.
Jag säger ju att jag inte kan.
-Är du soldat trots allt? -Nej.
Vad är det, då?
Jag är sopgubbe.
-Det är inte kul. -Jag skämtar inte.
Jag går upp halv fyra varje morgon.
När jag väl är hemma igen
slöar jag framför tv:n.
-Alltså… -Det var ett skämt.
Fast inte helt och hållet.
Vad menar du?
-Jag sitter inne. -Jag fattar.
Vi glömmer allt.
-Det är sant. -Det blir ingen träff.
-Jag har tröttnat. -Du behöver inte bli arg.
-Vi skjuter fram… -Nej. Om inte…
Alla interner till rastgården.
Kontroll om 40 minuter.
Vad var det?
Fängelsehögtalarna.
Tror du på Gud?
Du gillar inte kallprat, va?
Jag är trött.
-På vadå? -Ja, du…
På småprat.
Det förstår väl du?
Varför tror du det?
Du kommer hit för att vardagen tråkar ut dig.
Det kan också vara så att jag inte fick jobb nån annanstans.
Jag vet att det inte var så.
-Hur vet du det? -Jag har kollat upp det.
Sunny Bracha är en obehaglig typ.
Han är ung.
-Hej då. -Hej då.
Du vet var du hittar mig.
-Hej. Hur är läget? -Jag hoppar över lektionen idag.
Vad har hänt?
Vad har hänt…
Inget. Låt mig vara.
-Varför använder du den tonen till mig? -Allt behöver inte vara så strålande jämt.
Vad är det som har hänt?
Dina råd suger.
Hon la bara på, den slampan.
Jag tänker aldrig säga som det är igen.
Nu förstår jag.
-Det var synd. -Det kan man lugnt säga.
Du, Dean…
Du fick panik över permissionen och den kommande frigivningen.
-Det där ordnar sig. -Tror du? Hur dum får man bli?
-Tänker du sabotera för dig själv? -Exakt.
Toppen.
Vi ses.
Verkligen toppen…
Vad hände?
Har du sett Dean?
-Nej… -Sunny?
Nej.
Vad är det?
Din jävel!
Släpp mig!
Ring efter en ambulans!
Hur gick det? Zorro…
-Hur gick det? Säg nåt. -Det är okej.
-Vad hände? -Jag hjälper honom.
Vad har hänt? Zorro?
-Jag hjälper honom. -Stanna här.
Yosef! Ring efter en ambulans!
Jag lämnar dig inte. Bara du slutar blöda, annars svimmar jag.
Flytta på dig.
En ambulans är på väg. Zorro, hör du mig?
Det är ingen fara. Ambulansen är här om två minuter.
Är det säkert att du inte vill ha permission?
Jag vet inte riktigt.
Tjejen är tydligen ute ur bilden.
Varför då?
För att ni ger mig så dumma råd.
"Säg som det är bara."
Förlåt.
Du kan behöva komma ut ändå.
Du får en paus och får träffa din mamma.
Äta en glass.
Jag ska säga dig en sak.
Allt ordnar sig så fort du faktiskt inte vill vara här längre.
Gör mig en tjänst
och träffa din skalliga advokat.
Be att han ska be domaren be åklagaren att ha lite överseende,
så kanske du blir villkorligt frigiven.
Passa på att be om ursäkt till Keren också.
Vad gör du?
Får jag ringa advokaten?
Ja?
Du har ärvt en bra sida av din far.
Han bodde i Bat Yam på Oskar Schindlers gata.
En gång åkte jag och två kompisar hem till honom mitt i natten.
Det regnade ute. Vi knackade på dörren.
Jag hade aldrig träffat honom förut.
Han öppnade.
Jag föreslog att vi skulle fråga vem som kastat ägg på vår bil.
Polarna höll med.
Jag ville bara få se vem han var.
Jag hade varit arg på honom hela livet. Jag kände…
…en bitterhet mot honom.
Han öppnade dörren och såg på mig. Jag glömmer aldrig hur vi såg på varandra.
Det var då jag förstod att jag skulle tappa håret.
"Han ser precis ut som mig, fast utan hår."
"Du kommer att tappa håret", säger polarna. "Ni är så lika!"
Jag var rädd att han skulle känna igen mig. "Vad vill du?"
Han var nära att slå oss.
"Det där är pappa.
Han är väldigt bestämd."
Sen gick vi. Vi kom tillbaka nästa dag.
Men då hade han åkt utomlands.
Jag knackade på. Två brudar öppnade dörren.
"Vad vill du Yakov? Varför söker du honom?"
"Han är min pappa."
"Nä, du."
Jag tänker: "Är det där min syrra? Varför är hon så irriterande?"
"Nä, du."
Vad vet hon om det? Hennes vän säger då: "Jo, du."
Störigare tjejer får man leta efter.
"Tänk dig honom som flintis."
"Käften!"
De släppte in mig. Han hade visst åkt utomlands.
Syrran är hur glad som helst: "Jag har en bror!"
Jag hatade henne redan. "Jag har en bror."
Jag darrade.
Vi var i samma ålder. Pappa tog visst ingen paus.
"Vi hoppar i säng och bildar en ny familj."
Jag såg mig omkring och satte mig sedan i en fåtölj.
"Nej! Det där är Yakovs fåtölj."
"Är han en dåre?", tänkte jag.
"Okej, intressant."
Då säger hans fru:
"Yakov är utomlands. Jag ber honom ringa när han är tillbaka."
"Och han lyssnar på dig? Du blir snarare utslängd genom fönstret."
Två dagar senare ringde han och sa att han kunde ses om en vecka.
Jag pallade inte vänta. Jag åkte dit samma dag.
Jag knackar på dörren. Han öppnar ursinnigt.
"Vad gör du här? Jag tycker inte om oväntat besök."
"Jag tycker inte om att bli övergiven.
Jävla as."
Det sista var en tanke.
Han blev förbannad och sa: "Kom, så skjutsar jag hem dig."
Det var första gången jag satt i en bil med pappa.
Jag som inte ens visste hur det var att ha en pappa.
En låt spelas på radion. "Pappa…" Ja, ni vet.
Jag blev fruktansvärt känslosam, men jag visste inte vad jag skulle säga.
"Jag hoppar av här."
Några dagar senare sågs vi igen, som vi hade bestämt.
Han kom fram till mig och sa: "Vi tar en fika här."
Han var väldigt bestämd. "Jag har kuponger."
Han beställde varm choklad och plockade fram en bok.
En biografi om självaste Napoleon, som han lägger på bordet och säger:
"Napoleon erövrade världen i 30-årsåldern. Vad tänker du göra med ditt liv?"
Jag lovar, han sa så.
Jag fick gåshud över hela kroppen:
"Det är tur att inte han uppfostrade mig.
Hur hade det slutat?"
Allt var plötsligt frid och fröjd. Jag levde det liv jag behövde leva.
Ibland vet man inte vad man själv behöver. Jag trodde att jag behövde bo med pappa.
En käftsmäll var allt jag behövde. Förstår ni vad jag menar?
Jag insåg också att käftsmällen kunde bli en del av min stand up-rutin.
Om han faktiskt hade uppfostrat mig, så hade jag sagt:
"Nä, du."
Det är en bra skola, men…
Trista elever, va?
De är vita.
Det är du också.
Inte i själen.
Jag ville säga förlåt.
-Jaså? -Ja.
Det var oväntat.
-Förväntade du dig en kniv i magen? -Tanken slog mig.
Vad gör du här egentligen?
Inget, jag undrar bara…
…om vi kan fortsätta repa ihop.
Visst.
Vad gör du ikväll?
Inget.
Nå?
Blir vi kvar här för alltid?
Vi går snart.
Okej.
Vill du inte ha den?
-Får jag den? -Nej.
Ge den till honom. Du får en ny.
Jag köper en bättre till dig.
Vill du ha leksakerna?
Ge honom allt. Jag köper nytt till dig.
-Vad ska jag göra med den här? -Låt honom få allt.
Släng den här.
-Svara i telefon. -Jag håller på med kläderna.
Signalen är så jobbig.
Hallå?
Hej.
Det är Zorro.
Får jag…
Får jag prata med Dean?
Jag ska se om han är hemma.
-För stora. -Du har så höga krav.
Dean.
Det är Zorro.
Det är dags att välja mellan honom och dig själv.
Han är inte här.
Han kommer nog inte tillbaka.
Är han villkorligt frigiven?
Antagligen.
Det gjorde du bra.
Jag gillar etiopier. De är så…
De uppskattar små simpla ting.
"Har du sett stolen? Den tar vi!
Vilken bra stol!"
Etiopiskor är bland de vackraste i landet, i alla fall några av dem.
Marknadsvärdet är inte vad det en gång var. De är så många nu.
På 90-talet blev de imponerade av precis allt man sa.
"Ska vi gå hem till mig? Jag kan ringa utgående samtal."
"Du skämtar!
Det där är bara som du säger.
Vilken skojare…"
Sen säger hon nåt till vännerna på amhariska.
Man blir oväntat hånad också. "Vad vill du, grisbröstvårtan?"
"Jag?" "Ja, du med de rosa bröstvårtorna."
Mamma.
Hej.
-Hej. -Hej.
-Ruth. -Trevligt att träffas.
Det här är Dean.
Daniel.
-Trevligt. -Verkligen.
-Vad tyckte ni? Var det kul? -Absolut.
Jag går ut så länge. Ingen stress.
Jag kommer snart.
-Daniel Chen. -Vilken sötnos.
Hur gick det här till egentligen?
Det är smått otroligt.
Hon är helknäpp. Hon satt inne i två år för bedrägeri.
Vi träffades genom Cupid.
-Vi hördes på telefon i ett år. -Är det sant?
Sen möttes vi vid vigseln.
-Skickligt gjort. -Det är faktiskt sant.
-Tack för att du kom. -Självklart.
Jag har väntat hela livet.
Hur mår din mamma, Dean?
Daniel.
Lille Dean.
Ditt svin.
Visst går tiden fort?
Du…
Vi kanske ses?
Gärna.
Vi kanske ses.
Ha det så bra.
Zorro.
Jag är ledsen för det som hände.
Vi lägger det bakom oss.
Undertexter: Viktor Hessel