Boop, boop, boop, boop.
Mulțumim, St. Dominic,
pentru ceremonia emoționantă în memoria lui Blake Samuels și a tatălui ei vitreg,
Raymond Rowe.
Psihologii vă stau la dispoziție conform programului.
A fost…a fost așa brusc. Eram așa îndrăgostiți, și deodată bum!
Blake a dispărut atât de brusc? Ugh, nu e corect.
Cum te simți, scumpule?
Evident sunt șocat. Nu pot dormi. Nu mănânc,
nu cred că ar trebui să fiu singur acum.
Stai liniștim. Stăm noi cu tine cât va fi nevoie.
Poate ar trebui să ținem decorațiunile funerare tot anul.
-Nu pot să cred că s-a întâmplat. -Nimic nu mă miră. Poate doar tu.
-Erai acolo când a explodat bomba. -Și tu erai.
Zece secunde mai devreme, și muream.
Amatori.
Ryamond Rowe și mafioții lui. Am înțeles că era informator.
Probabil a fost o reglare de conturi.
Ea nu trebuia să fie în mașină.
Desigur.
Să îți pierzi așa colega de cameră?
Cred că ești șocată.
Sunt bine.
Mary se mută cu mine.
Clar.
Acum ești vulnerabilă.
O să stau și eu cu ochii pe tine.
Ce voia Kira?
O confesiune.
Nu am ce să-i spun.
Raymond Rowe nu ți-a omorât părinții.
-Ai vrut să omori un om nevinovat. -Nu era nevinovat.
Da, informator al mafiei de peste zece ani. Dacă lucra pentru poliție, nu putea
-să îți omoare părinții. -Nu poți demonstra!
Nici tu nu poți.
Te rog, spune-mi ceva.
Dacă știai că Blake va plăti cu viața…
ai mai fi făcut-o?
Nu am mai văzut această poză a lui Raymond Rowe.
Am căutat în toate albumele.
Consiliul Elevilor are propria arhivă.
Știu că Ray mi-a omorât părinții.
Pariez un dolar că greșești.
Tu nu pariezi.
Pe viața oamenilor, nu.
Asta faci tu.
Dacă ești sigură că el e ucigașul, dovedește.
Boop, boop, boop, boop.
Wendy aici, cu un anunț mult așteptat.
A sosit ziua pentru Războiul anual al Caselor.
Care casă va fi victorioasă?
Numai voi puteți decide.
Echipe adverse.
Așa pare.
Succes.
PARIU
Războiul Caselor face parte din tradiția liceului St. Dominic.
Astăzi vom afla ce casă produce adevărații învingători.
Fiecare casă are un steag. Cel al Casei de Caro
va fi în aripa de est.
Steagul Casei de Treflă, în sala de sport. Cel al Casei de Cupă,
în partea de sud vest a căminului.
Iar steagul Casei de Pică, în biroul Consiliului Elevilor.
Dacă steagul vostru e capturat, casa iese din joc.
Sunteți soldații caselor voastre. Fiecare primește câte o carte,
de la doi la as.
Cartea e viața voastră.
Vă duelați cu adversarii declarând „challenge”.
Cartea mai mare câștigă, și doar doiul bate asul.
Cine pierde, iese din joc. Câștigătorul ia cartea pierzătorului.
Ultima casă necucerită câștigă premiul cel mare.
Care e premiul cel mare?
-Vi s-au înmânat deja steagurile. -Numai Casa de Pică a cîștigat. Pun
pariu că e plin cu monede de aur.
-E o nebunie. -Casa de Cupă poartă roșu, Casa de
Treflă, verde, iar Casa de Pică poartă negru.
Părerea mea? Plus zece la sută în câștiguri.
Anul acesta vă ofer Premiul Președintei.
Cine capturează steagul câștigător primește 50.000 în jetoane.
Destul cât să scap de statutul de sclavă.
Nu ai să-i vezi. E un alt joc murdar de-al Kirei.
Membrii Consiliului vor veni curând să vă împartă steagurile.
Fiți atenți, vreau premiul ăla.
Dar nu vreau să ne luptăm.
Atunci te ajut.
Stai, serios?
Casa de Cupă câștigă oricum.
Ryan ajută și el.
Să fii sclava mea e cel mai rău lucru, serios.
Începem într-o oră.
Succes jucătorilor.
Cea mai bună casă să câștige.
CASA DE CUPĂ
Cred că nu ai venit să ajuți la mutat.
Steagul vostru…
O să mă duc să îmi iau restul lucrurilor.
-De asta ai venit până aici? -Puzzle-ul pe care mi
l-ai dat. Cum se rezolvă?
-E o provocare, nu-i așa? -E imposibil.
Un puzzle fără soluție, fix ca tine.
Unde mai e distracția, atunci?
Fată nouă. Nu joacă după reguli, nu trișază,
și nu pierde niciodată. Explică-mi tu.
Noroc.
Nu există.
În viață, faci reguli sau te supui. La St. Dom, eu fac regulile.
Hmm.
Îmi plac jocurile tale.
Puteai fi în echipa câștigătoare.
Acum vei fi trasă în jos de pierzătorii din Casa de Cupă.
Sunt prietenii mei.
Pe bune. Mary profită de succesul tău să câștige.
Michael e un laș care nu face nimic.
-Ryan… -E doar o piedică.
Sub nivelul tău.
Nu ai mai concurat până acum în Războiul Caselor.
O să vezi cât te costă prietenia lor.
Nicio greșală azi.
Pariurile lui Yumeko i-au făcut pe toți să creadă că ne pot ajunge.
Trebuie să le reamintim că joacă numai datorită mie.
Dori, ești atenă?
Multitasking!
De ce ne facem atâtea griji? Câștigăm.
Oare?
Încă 20.000 și Trevor din Casa de Caro te scoate din Top Zece. Fie câștigi Premiul
Președintei, fie pariezi pe altceva decât metoda retragerii.
Cum spui tu, Kira.
Chad, dacă peștele meu pățește ceva, vei plăti.
Fix ca Suki.
-Mai taci! -Atenție la mine.
Alinierea.
Exclus. Nu. Nu, nu.
Domnișoara Președinte.
Bună, tati.
-Damă, pentru că ești o scârbă. -Mai șasă-mă. Zuzo.
Destul!
Fără greșeli.
Mai spune-mi zuză o dată.
-Zuzo. -Boop, boop, boop, boop.
Atenție St. Dominic, este timpul să vă apărați casele.
Nu uitați, miza de anul ăsta e mai mare ca oricând,
o dată cu apariția Premiului Președintei pentru un norocos,
plus marele premiu misterios oferit casei câștigătoare. E pe viață și moarte.
Să înceapă jocurile.
Challenge!
Ușurel! Ai grijă. Războiul Caselor începe cu haos. Deci,
cărțile mici ies primele din joc, iar până la finalul zilei
rămân doar cărțile mari.
Dar doiul bate asul, nu?
Da, dar orice altă carte bate doiul.
O strategie bună e să folosim cărțile mici să scoatem la iveală cărțile cu figuri.
Le sacrificăm. Așa…
Casa de Pic ă învinge în fiecare an, trebuie să le luăm steagul.
Bine. Orice ar fi, asigurați-vă că ajungem până la baza lor.
Să le iau eu steagul, da?
Ai mai multe șanse cu ajutoare. Mergem împreună.
Bine.
Hai, hai, hai.
Challenge!
Știu o scurtătură spre camerele Casei de Cupă.
-Bine. -Ce avem noi aici? Perechea perfectă.
-Suntem mai multe. -Nu.
Nu contează.
Challenge.
Arată-i, Kylie.
Arată.
Nu!
Ai murit.
Vrei să-mi arăți și tu?
Ce mama…
Să fugim de aici!
Nu fugiți!
O să vă prind!
Am capturat steagul Casei de Caro?
Challenge.
Sunt eliminată.
Ce se întâmplă?
Ieșiți afară.
Acum!
Este o discuție între patru ochi.
Orice ai de spus, poți să îmi spui în fața surorii mele.
Vitregă.
-Ești incredibilă, mamă. -Ai o slăbiciune pentru fata asta.
Te-am avertizat. E urmașa tătălui tău.
Și eu sunt.
-Deci? Am multă treabă. -Nu. Alergați pe holuri jucând prinselea.
Se întâmplă chestii importante aici în școală.
Gen Blake și tatăl ei. A fost mâna mafiei, nu-i așa?
Da.
Tragic. Nu e treaba ta.
-Atunci… -Ce naiba se întâmplă cu Consiliul, Kira?
Transferuri în mijlocul semestrului? Cei din Top Zece devin sclavi?
Necunoscuți urcă în ierarhie? Și ce e cu pariurile secundare?
De unde…?
-De când îți pasă? -E haos!
Kira!
Ești aici să îi demonstrezi tatălui tău că ești gata să preiei afacerea.
Acum se întreabă dacă meriți locul din board-ul liceului.
Am făcut absolut tot ce mi-a cerut.
Totul!
Și totuși încă nu ți-ai arătat valoarea.
Nu e drept.
Drept?
De când ești tu preocupată de dreptate?
Ce s-a întâmplat?
Bine. Ține școala sub control. Dacă cineva îți stă în cale, zdrobește-l.
Nicio scuză.
Tatăl tău obține întotdeauna ce vrea el.
Boop, boop, boop, boop! Prima capitulare,
Casa de Caro a picat în fata Casei de Pică.
Nu te teme, mamă.
Situația este sub control.
Challenge.
Arată.
Egalitate. Bine. Runda doi.
Ea e! Trebuie să fugim de aici! Ah!
-Challenge. -Lasă-mă!
Dori, ne trebuie cărțile! Vino, să mergem!
Oh, cui îi pasă? Lasă-mă!
-Ridică-te! Trebuie să plecăm! -Chad!
A slăbit, ai observat? Urăsc să o văd așa, neajutorată. E patetic.
Știu că unii mă urăsc. Sau le e frică, același lucru.
Nu știu cât de greu este. Să le oferi… distracție, disciplină, un scop.
Nu pot înțelege presiunea.
Fii frumoasă, nu vanitoasă.
Fii nemiloasă, dar nu crudă.
Semnul de pe gât era nou.
Credeam că după divorț și-a pierdut interesul pentru ea.
Dar el nu renunță la avantaj.
Mama ta.
Pe ea…?
Când voi fi acolo, lucrurile vor sta altfel. Promit.
Dori și Chad au eliberat drumul. Ia steagul Casei de Treflă.
Dă-mi asul tău.
Vreau cea mai bună carte să pot rămâne în apărare.
Yumeko o să vină direct la mine.
Mai ești în joc?
Ce cauți tu pe aici?
-Nu am fost încă provocată. -Nu, întreb de ce concurezi în Războiul
Caselor? Parcă voiai să-mi demonstrezi că am greșit. Să câștigi.
O ajut pe Mary să câștige.
Ce urmărești tu de fapt?
Mai bine terminăm o dată.
-Chall… -Îți spun asta ca unui prieten, Michael.
Nu mă provoca. Vei pierde. E totul clar?
Totul e clar.
Mama s-a întors, Kira.
Practic m-au implorat să le iau steagul.
Ce fraier. Are un zece și fuge.
Rebelul cel fricos.
Lasă-l în pace.
Dacă îi spionezi pe toți, nu înseamnă că știi totul.
Nu eu îl urmăresc pe Michael în fiecare seară, ciudato.
-Cum ai… aflat de … -Îți dau un sfat. Țicneala nu e
drăguță. Băieților nu le plac fetele care îi înjunghie în somn.
Deci, Yumeko bate decarul. O s-o oprim cu o carte cu figură.
Măcar Riri își face treaba.
Au rămas două case. Dori, fii bună și elimin-o pe Yumeko.
Nicio abatere.
Chad, mișcă-ți fundul și adu-mi steagul Casei de Cupă.
E timpul să terminăm.
Oh, uite iepurașul pe care îl căutam. Hai să ne jucăm, Yumeko.
Nu mi-e teamă să te provoc, Dori!
-Cine a spus ceva de provocare? -Prinde-mă!
Challenge, scârbă.
Nu poți fugi la nesfârșit, Yumeko!
Yumeko, vino aici!
Salut? Cine… cine e acolo?
Șșș, gata, liniște.
Ce îi lipsește lui Dori în percepția localizării, compensează prin auz.
Păi… mulțumesc.
Sunt eu, Wendy. Ah, „Boop, boop, boop, boop!”
Ești vocea din difuzor.
Erai pe cale să fii sfâșiată. Ți-am salvat șunculița, huh?
-Unde suntem? -Acesta este secretul sclavilor.
Pe aici ne deplasăm noi prin liceu.
Cât de aproape de biroul Consiliului mă poți duce?
Wendy, te iubesc!
Scurtătură! Să mergem!
Unde e fata aia?
Ajută-l pe Chad, o să ia steagul Casei de Cupă. Game over.
Ce mai vrei? Du-te la bibliotecă dacă nu vrei să joci.
De fapt, mama ta e aici, în rotondă. Spune că e urgent.
Păzește steagul.
Am venit, unde ești?
Kira, sunt în avion, decolez în curând. Nu am timp acum, bine? Dă-mi un mesaj,
te rog.
Fir-ar!
Oh, nu pot să cred așa ceva, nu pot să cred așa ceva!
Deschide! Deschide ușa! Deschide ușa! Nu te cred, nu te cred!
E a mea.
Challenge.
Am câștigat!
Hai la mama!
Măiculiță. În sfârșit.
CASA DE PICĂ
Ce faci acolo?
Nimic!
Bine. Haide, să mergem. Să ducem steagul în cămin.
Tu.
Challenge.
Cu mine nu îți merge, Kawamoto.
Hmm. Doiul bate asul, corect?
Bine, hai, să mergem.
CASA DE PICĂ ELIMINATĂ
CÂȘTIGĂTOR! CASA DE CUPĂ
Perfect!
Ryan, faci onorurile?
Să fiu sincer, nu știu cine e mai ușurat că nu mai ești sclavă…tu sau eu?
-Eu. Cu siguranță eu. -Da? Bine.
Sunt liberă!
Așa, așa! Bine, iată marele premiu pentru
victoria din Războiul Caselor. Vom afla ce țineau pentru
ei cei din Casa de Pică.
Cine vrea să îl deschid?
-Deschide-l! -Marele premiu e… Sunt bomboane.
Ce pisici…
-Bomboane cu stafide. -Nu, nu, nu, nu. O iau razna. Era
să-l omor pe Chad pentru niște bomboane?
Scârbos.
Se întâmplă rar să pierd, dar recunosc când cineva e mai bun ca mine.
Care e distracția în a câștiga dacă nu dai greș?
-Cum ai făcut-o? Ai spus că nu trișezi. -Așa e. Am știut că o să
cauți în direcția greșită.
Am fost mereu cu ochii pe tine.
Exact.
Când Michael m-a provocat, am mințit.
Aveam doi de cupă, dar știam că o să crezi că am o figură.
Nu mă provoca. Vei pierde. E totul clar?
Totul e clar.
Am fost momeala.
Am îndepărtat-o pe Dori de Mary ca ea să poată lua steagul nestingherită.
-Vrei să ajungi un sclav din nou? -Și l-am trimis pe Ryan în cămin, fiindcă
știam că va apăra steagul cu orice preț. E băiat de încredere.
Dă-mi druml! Trebuie să îl iau!
Ieșiți afară.
Acum!
Mai trebuia să te scot din biroul Consiliului
Elevilor, și nu știam cum până când…
ai lăsat totul baltă să te vezi cu mama ta.
Mai trebuia doar să te încetinesc.
Ca Mary să captureze ultimul steag și să închidă Războiul Caselor.
-Ai știut că steagul rămâne cu Riri. -Știam că tu ai asul.
Nu te simți în siguranță fără el.
Nu înțeleg o chestie.
Nu ai avut timp să închizi fișetul.
Nu ai vrut nicio clipă să-i dai victoria lui Mary.
Și ea a fost tot o diversiune, nu-i așa?
Ce cauți de fapt? Spune-mi.
Nu l-ai rezolvat, nu-i așa?
Hmm. Tu faci jocurile, Kira. Vrei ordine, control, putere.
Amândouă știm că în lumea reală nu există reguli.
„Ai câștigat.”
Asta e? Soluția era să îl spargi. Ce prostie.
Așa ai pierdut.
Hei, Yumeko!
Pa, atunci.
Și? Ai găsit ceva la arhivă?
Un dolar.
Aveai dreptate.
Ai câștigat.
Ce ai găsit?
O fotografie a Clubului Kakegurui.
Poza cu toți membrii clubului.
Tatăl lui Blake nu e în poza aia.
Eram sigură că el a fost.
Aș fi făcut orice să îl văd mort.
Ai avut dreptate.
Nu putea să fie el.
Yumeko, ai făcut o greșală.
-Dar nu e prea târziu. -Nu.
Nu este.
Unul dintre ei mi-a omorât părinții.
Și o să aflu cine.