‫- סדרה של NETFLIX -
‫- לילה ‫אווירת גורוגראם - מלון ודירות -
‫אדוני, אנחנו סוגרים.
‫כן, אבל אצלנו עדיין פתוח.
‫גזלתי חלק גדול מהיום שלך,
‫ועכשיו חלק מהלילה שלך.
‫לא אכפת לי, באמת. היה כיף. ‫-כן.
‫משהו מסקרן אותי.
‫שמתי לב שלא נעלבת
‫כששאלתי אותך ‫למה אין תצלומים של בעלך על השולחן שלך.
‫עוד חמש שניות של שתיקה, ‫ונהיה טכנית במערכת יחסים.
‫אבל דיברת.
‫תעשי טעות, שרוטי.
‫עשיתי טעויות בעבר.
‫תעשי טעות איתי.
‫אל תקווי שמשהו טוב יכול לצאת מזה.
‫תעשי טעות גמורה הלילה.
‫בנסיבות רגילות, ‫אני הייתי נוהג במכונית. אני יכול…
‫כן, היית עובר את בדיקת השכרות?
‫האף שלך או שלי?
‫בסדר. היה נחמד לפגוש אותך. ‫לילה טוב. תמשיכי, בבקשה.
‫מה?
‫זה החדר שלי.
‫באמת?
‫זו הפעם הראשונה שאתה מנהל רומן? ‫בוא. הכול בסדר.
‫דברי בקול רם יותר. לא כל המלון שמע עדיין.
‫זה בסדר. לא משנה.
‫בוא.
‫חדר יפה.
‫היי.
‫יש לך מדים של דיילת?
‫כן.
‫תהדק את החגורה, אדוני.
‫כן.
‫שכבה דקה מאוד של איפור.
‫בקוריאה יש אמרה נפוצה בין גברים.
‫"תמיד תלך לבריכה בדייט ראשון עם בחורה."
‫למה?
‫אחרת לעולם לא תדע כמה ממנה הוא איפור.
‫בחייך.
‫הן יפהפיות. ‫-לא.
‫את יפהפייה.
‫תגידי לי דבר אחד שגבר אמור לדעת עלייך
‫לפני שאת מתפשטת.
‫משהו חשוב או לא חשוב?
‫לא חשוב, כמובן.
‫אני לא בעלך.
‫זה לא חם.
‫אני מצטערת כל כך, אדוני.
‫אבל זה לא מקובל עליי.
‫אני מצטערת מאוד-מאוד… אדוני.
‫ואני מאוכזב מאוד-מאוד.
‫אני יכולה לעשות משהו ‫כדי לפצות על הרשלנות שלי, אדוני?
‫כן.
‫חכה.
‫רק שנייה אחת.
‫אתה יודע, זה הטריד אותי.
‫אני מרגישה כאילו…
‫יש מישהו בארון שלך.
‫ראית "פרזיטים"?
‫כן. ‫-כן.
‫הסרט המחורבן.
‫- תנועת מי טו ‫מאשימה עוד מפורסם -
‫- הידבקות בנגיף מסתורי חדש ‫משתוללת בדרום קוריאה -
‫אריה.
‫אז בוא נאמר שאתה מתראה עם מישהי.
‫אתה חושב שאתה צריך להגיד לי?
‫זו שאלה מכשילה?
‫את מתראה עם מישהו?
‫אל תשכח שאני יודעת ‫שאתה מפהק כשאתה משחק אותה אדיש.
‫את צריכה להגיד לי אם את מתראה עם מישהו.
‫אני חושבת שאנחנו לא צריכים ‫לספר זה לזה שום דבר.
‫תראי, כמו שאמרתי בעבר,
‫אם תמותי בנסיבות מסתוריות,
‫אני אהיה החשוד העיקרי.
‫אני לפחות צריך לדעת ‫מי עלול להיות החשוד האמיתי.
‫את חייבת לומר לי את שמו, ‫את כתובתו, את מידותיו, הכול.
‫אתה נפגש עם מישהי הערב?
‫לא.
‫יופי. אנחנו הולכים ‫לתערוכת התצלומים של באסו.
‫כן, ברור.
‫אין שום סיכוי.
‫האיש מתחיל איתי בצורה ישירה יותר מדי,
‫ואני לא אעמוד בזה עוד ערב.
‫זה שאפתני מצדו.
‫כלומר, הוא חושב שתעזבי אותי למענו.
‫הוא ראה אותי?
‫זה מה שמטריד אותך בגבר שמתחיל איתי?
‫ברצינות, חומד?
‫כן, אם זה מישהו כמו באסו.
‫הגבר הבא שתתראי איתו
‫ישפיע ישירות על ערכי כמותג.
‫למעשה, תאר לעצמך.
‫אם ניפגש עם אנשים אחרים ‫ומישהו במושבה יגלה,
‫זה ייעשה כל כך…
‫שערורייתי ללא כל סיבה. ‫-כן.
‫היי, את יודעת מה?
‫כדאי שנספר לכולם.
‫כדאי שנערוך… מסיבה.
‫כן, נערוך מסיבת הפרדה.
‫אני מקשיבה.
‫אירוע גדול שיספר לכולם שאנחנו מתגרשים.
‫אבל זה שמתגרשים לא אומר שצריך לחיות בנפרד.
‫וזה יכול להיות דבר משמח.
‫וזה המסר שרוהיני תקבל. ‫-כנ"ל.
‫ומה שאנחנו צריכים לעשות
‫זה להתלבש בבגדי החתונה שלנו.
‫את יכולה ללכת הפוך סביב האש
‫ואז נוכל להתרחק זה מזה.
‫זה יהיה טקס משגע. מה דעתך?
‫בבקשה. המסורת ההודית הנהדרת ‫של סגירת שער אחד.
‫מה הבעיה שלך?
‫הבעיה שלי היא שאין חנייה.
‫דווקא יש.
‫כן. ראיתי.
‫את יודעת מה?
‫לאיש הזה אין מושג בנהיגה, אבל תראי ותלמדי.
‫זה ביטחון גברי במלוא הדרו.
‫הוא רק מנסה לעזור, חומד.
‫כלומר, בגלל זה אני אוהבת לגור בארץ הזאת.
‫הוא נחמד כי הצלחנו להשאיר אותו עני.
‫תחנה את המכונית?
‫כן. בסדר.
‫מה לעזאזל?
‫זהו זה. אני שונא לחנות.
‫אני יוצא מכאן. ‫-מה?
‫אני נוסע להביא את גאנש.
‫אני יודע באיזה כפר הוא גר.
‫איפה הכפר טיקלי?
‫מה? ‫-שם הכפר לא יעזור.
‫על מה יש לחשוב?
‫מה הכתובת המלאה?
‫כשצפון הודים שואלים, "מה הכתובת המלאה,"
‫אין לו מושג, נכון?
‫שתוק, אריה.
‫תשאל אותו. ‫-מה הכתובת המלאה?
‫אם אתה אפילו לא יודע את שם הכפר, ‫מה תעשה עם הכתובת המלאה?
‫מדהים. ‫-את מי אתה רוצה למצוא?
‫את גאנש.
‫מה שמו המלא?
‫אריה, תפסיק, ברצינות.
‫על הזין. ‫-לך תזדיין?
‫אמרת "זין"?
‫אמרת לי "תזדיין" בכפר שלי?
‫אומביר, בלאקראם, תביאו את המכונית!
‫פאק. הם רודפים אחרינו.
‫אוף… ‫-פאק!
‫תצחק עכשיו. מטומטם, תצחק.
‫תירגעי. ‫-אתה היית צריך להירגע.
‫לא אמרתי כלום… ‫-עצבנת אותם.
‫תחזיק את זה.
‫פאק! הם יוצאים מהג'יפים. פאק!
‫צאו מהמכונית.
‫מה קרה? ‫-הוא אמר, "תזדיין".
‫הוא אמר לנו "תזדיינו" בכפר שלנו.
‫הוא אמר "תזדיינו"? ‫-"על הזין".
‫היי, דוד, להגיד "תזדיינו" זה רגיל בשבילם.
‫כשנפגשים, "תזדיין". כשלא נפגשים, כנ"ל.
‫אם העבודה נעשתה, "תזדיין". ‫אם לא, "תזדיין".
‫אם האוכל טעים, "תזדיין". אם לא, כנ"ל.
‫זו השפה האנגלית שלהם.
‫אל תיקח ללב, פשוט תניח לזה.
‫אדון יקר, תניח לזה.
‫עזוב.
‫סליחה, בנאדם.
‫זה היה… ‫-אתה כזה אסון, אריה.
‫כזה אסון מזוין.
‫כל מה שאתה עושה, ‫כל מה שאתה נוגע בו, הופך לאסון.
‫אני מצטער. תחזרי!
‫היי, שרוטי.
‫לא אמרתי, "תזדיינו".
‫אוקיי. ‫-תודה.
‫למה אתה כאן?
‫באתי לחפש אותך.
‫בסדר, אקח אותך. ‫-בסדר.
‫ישר וימינה.
‫היי, נהג טרקטור, עצור.
‫היי, עצור!
‫אני צריכה טרמפ.
‫לאן את רוצה להגיע? ‫-לטאטוואם מנשנז.
‫מה הכתובת המלאה?
‫שלום.
‫תודה.
‫אתה יודע מה הבעיה?
‫אתה לא רואה בנהגים בני אדם.
‫אתה רואה בנו מכונות שנוהגות.
‫אסור לנו לנשום או להזיע.
‫אסור לנו להתעטש. אנחנו צריכים לחנוק נאדים.
‫אני כועס נורא ‫כשעשירים רואים אותנו אבל מתעלמים מאיתנו.
‫הדם שלי מתחיל לרתוח.
‫אני לא אוכל כלום.
‫בביקור הראשון שלך אתה חייב לאכול.
‫אני לא רעב. ‫-אל תדאג, אנחנו מקסטה גבוהה.
‫שם המשפחה שלנו בקהילה הוא…
‫אדוני, מה שם המשפחה שלי?
‫מישרה?
‫שארמה?
‫גאנש פאנדי.
‫עבדתי אצלך עשר שנים.
‫מה השם המלא שלי?
‫בסדר, אני סולח לך.
‫שם המשפחה שלי הוא דהאיה. ‫מהמעמד הגבוה. תאכל.
‫בבית שלנו איש לא יודע ‫לאיזו קסטה אנחנו שייכים.
‫מי שלא יודע לאיזו קסטה הוא שייך ‫שייך לקסטה הגבוהה ביותר.
‫החזרתי אותו, ואת לא הראית די הערכה.
‫אמרתי, "כל הכבוד, גיבור," פעמיים.
‫מה עוד אתה רוצה שאומר? ‫-בחייך, זה עניין גדול.
‫ושמת לב לריח שלו?
‫יפה מאוד.
‫עכשיו אני חוזרת לעבודה.
‫זה כאילו הכול ולא כלום בעת ובעונה אחת.
‫נכנסים לליגה אחרת לגמרי, נכון? אז…
‫וכשנסעתי לקזירנגה בפעם הראשונה
‫וצילמתי את הקרנף ההודי… ‫-אדוני, סושי?
‫גיליתי שאני…
‫רגע.
‫הבאתי לך משהו.
‫זה יפה כל כך.
‫כן. זה מוצא חן בעינייך? ‫-כן.
‫את רוצה שאענוד לך את זה? ‫-כן.
‫בסדר. הנה.
‫זהו.
‫הסגר המחורבן כל כך קטן.
‫זה כמו לחפש את נקודת הג'י. ‫לפחות אנחנו יודעים שהסגר קיים.
‫לא מוקדם מדי לתת לי תכשיטים?
‫היי, אני זוכה לעסקה מצוינת, ‫אז חשבתי שאני צריך לפצות אותך.
‫למה אתה מתכוון?
‫אני רוצה שהסידור שלנו ‫יהיה הוגן, שלא תפסידי.
‫אני זוכה להיות עם אישה יפהפייה.
‫אז חשבתי שאני חייב לפצות.
‫לפצות אותי על מה?
‫על הסקס.
‫כל דבר שגבר עושה למען המאהבת שלו,
‫הוא, בדרך זו או אחרת, ‫רק תשלום על סקס. נכון?
‫לא?
‫מאשה, תירגעי.
‫התכוונתי לזה בשיא הנחמדות. בסדר. כן. ביי.
‫אדוני? ‫-כן.
‫קפה ג'מייקני? ‫-לא.
‫היי, מהר, תנשקי את היד שלי. באסו מסתכל.
‫תפסיק להתגרות בגורלך.
‫זה לא עובד ככה.
‫יש לי חברים שחקנים
‫שאומרים שאת צריכה ‫להיכנס לדמות כדי שזה יהיה משכנע.
‫בסדר. ‫-את זוכרת את הסרט הקוריאני, "פרזיטים"?
‫כשכל השחקנים השמנים ‫התנהגו כאילו הם ממש רעבים…
‫ראית "פרזיטים"?
‫כן. ‫-איזה סרט מחורבן!
‫סליחה.
‫אני מצטערת, לא מסוגלת.
‫פשוט לא מסוגלת.
‫על מה את חושבת?
‫יו.
‫חשבתי על הרעיון שלך למסיבת ההפרדה.
‫כן. רעיון מצוין, מה? מה דעתך?
‫סליחה.
‫שרוטי! ‫-לכל הרוחות.
‫הי. ‫-הי.
‫טוב כל כך לראות אותך.
‫אתם נהנים מהתערוכה?
‫כן.
‫זה המיצב שלי. תרשו לי להסביר.
‫זו ההעמדה זה לצד זה של עשירי הודו וענייה.
‫אבוקדו שם למעלה, מזון לעשירים.
‫בננה למטה, מזון לעניים.
‫יפה מאוד. ‫-אריה.
‫זו אמנות.
‫ד"ר באסו! ‫-כן, יקירה. תסלחו לי, בבקשה.
‫תסלחו לי, בבקשה. תודה.
‫כן. ‫-את חושבת שהוא נולד כך?
‫ערב טוב, גבירותיי ורבותיי.
‫הגיעה העת ליצירת המופת.
‫המיצב האינטראקטיבי של ד"ר באסו.
‫הוא די פשוט.
‫הוא פשוט יעמוד כאן ‫ויתעלם מהעולם הסובב אותו,
‫חוץ מאשר מכוס היין שלו.
‫זה ייצוג של החיים שלנו ‫ושל רמת ההתרכזות שלנו בעצמנו.
‫ד"ר באסו, אפשר להזמין אותך?
‫ד"ר באסו, לבקש מאנשים לכבות את הטלפונים?
‫הלו.
‫מה?
‫זה כל כך מטריד.
‫זה מזכיר לי את 30 השנים ‫שהקדשתי לעולם התאגידי, סורן.
‫כשהתעלמתם ממני.
‫מה, התחלת להשתעמם? ‫-לא, אדוני.
‫תישאר כאן, תעמוד איתנו.
‫אדוני, לא נוח לי בחברת אנשים עשירים.
‫באותו יום אמרת לי ‫שאני לא מתייחס אליך כאל בן אדם.
‫עכשיו אתה אומר שלא נוח לך. ‫בחייך, תאכל משהו.
‫האוכל לא מוצא חן בעיניי.
‫אתה רוצה בננה?
‫בננה? ‫-כן.
‫הבננה הזאת מדהימה.
‫הנה היא.
‫למה היא שם על הקיר?
‫היא מאוסטרליה.
‫רק שלושה יבולים בשנה. יש להן טעם מדהים.
‫באמת? ‫-כן, תטעם.
‫לאכול אותה? ‫-כן.
‫קח אותה. מישהו ישים אחרת מקומה.
‫ראית את זה?
‫איך היא? ‫-מתוקה.
‫באמת?
‫מה בדיוק קורה כאן?
‫אתה רואה את האיש הזה?
‫את מר באסו? ‫-כן.
‫הנהג שלו הוא תלמיד שלי.
‫הוא אדם מדהים. ‫הוא מרצה באוניברסיטה ודואג לעניים.
‫באמת? ‫-כן.
‫גאנש.
‫אני חושב שאתה צריך לדבר איתו ‫על קבלת הבת שלך לאוניברסיטה.
‫הוא יעזור? ‫-אתה יכול לפחות לנסות.
‫עכשיו? ‫-אם לא עכשיו, אימתי?
‫הבנגלים עשירים בלבם.
‫תסלחו לי, סליחה.
‫מר באסו, בקשר לקבלת הבת שלי לאוניברסיטה.
‫מר באסו, הנהג שלך הוא החבר שלי.
‫מר באסו.
‫מה הוא אומר?
‫אתה לא רואה אותי?
‫זו בדיוק התכונה הגרועה ביותר של עשירים.
‫אתם רואים אותנו אבל מתעלמים מאיתנו.
‫מר באסו.
‫היי, מרצה!
‫בן אלף!
‫מר באסו, הכול בסדר?
‫אתה נושם, ד"ר באסו?
‫איזו מטאפורה!
‫אם אתה לא רואה את העניים,
‫העניים ידפקו אותך ויאכלו את הבננה שלך.
‫תרגום כתוביות: הדסה הנדלר