Uklidněte se. Klid, prosím.
Nejprve
bych zde chtěl přivítat své přátele z médií.
A vaším prostřednictvím bych chtěl celé zemi oznámit,
že Alankaar TV není jen firma.
Jsme jako rodina.
Každý den začínáme myšlenkou, že svět je jedna rodina.
VOLÁ JIMMY
Dohoda zněla 15 lakhů.
Podívejte se...
Letenky, ubytování v hotelu.
Doprava, zaopatření, za všechno platíme.
Potom reklama, akce, večírky...
- Děláme to pro vaše dobro. - Pro naše dobro?
Tak proč nemáme pocit, že se o nás staráte?
Vy si to užíváte.
Bezvýznamný člen naší rodiny se k ní zachoval hanebně.
V naší zemi a v každodenním životě
bychom se měli k ženám chovat s úctou. Žena je manželka, matka,
dcera.
Sestra, manželka, něčí životní láska.
Potřebuje lásku.
Potřebuje být hýčkána...
Pane...
DPH 28 %. Daň z příjmu, daň ze služeb, ze zábavy...
To taky členská karta Asociace umělců.
Máte kartu Asociace umělců?
Samozřejmě. Jsme snad amatéři?
Chcete nás strašit? Tady máte tu kartu.
Kolik jich chcete?
Prosím. Jednu si můžete nechat.
Cože?
Tady nejste v sámošce v tom vašem zapadákově.
Musíte vstoupit do asociace.
Potřebujete průkazku asociace. Tohle si nechte.
Paní, já, Sinha, majitel televize Alankaar, se vám omlouvám.
Prosím.
Prosím, všichni povstaňte.
Děkuji vám.
Paní, dokud mi neodpustíte, budu tady stát,
i kdyby to mělo být celý den.
Odpusťte mi.
- Odpouštím vám. - Odpouštíte mi.
Tato vzácná žena mi odpustila.
Ale naše pokání za tento prohřešek tímto nekončí.
Chci v naší zemi jít příkladem v podpoře žen.
Jak vidíte, hrdinu našeho pořadu
jsme nahradili hrdinkou.
- Jak se to jmenuje? - Čótí Čandní.
Pořad se jmenuje Čótí Čandní.
Přejmenovali jsme pořad,
abychom celé zemi ukázali, jak si jí vážíme.
Utrácíme za vás tolik...
- Vy byste měli platit nám. - Jo.
Fakt?
Chlap z naší vesnice se oženil.
Jako svatební dar dostal motorku.
Pojmenoval ji „Buvol“.
Druhý den ji začal dojit.
Když má nakrmit 14člennou rodinu,
kolik vajíček ten buvol musí snést?
To je nesmysl. Nevím, o čem mluvíš.
Přesně. A já nevím, o čem mluvíte vy.
Jimmy.
Co to znamená?
Neříkali jste, že jsme jako rodina?
NETFLIX UVÁDÍ
Co je? Jimmy mi volal snad desetkrát.
- Nevím. - Kde se mají sejít?
- V kavárně. - Jdeme.
Paní...
Paní Sinho.
Sakra!
- Kde je pan Sinha? - V pokoji.
- V pokoji? - Ve svém pokoji.
Dobrý den, Promilo.
Potřebujeme fotky pro tisk.
- Jistě, jdeme. - Prosím.
Děkuji.
ĆOTÍ ČANDNÍ
Děkuji.
Paní...
Co je?
- Jde nahoru. - Sakra!
Dobrý den. Pojďte dál.
Paní?
Paní!
Tudy.
Jedna desetina bodu TRP...
Miláčku! To je ale příjemné překvapení.
Trochu jsem si zdříml.
Pane Pannalale! Máte pro mě ten briliantový náhrdelník?
Výborně.
Něco mi přelétlo přes nos, pane Pannalale.
Uděláme ho masivnější.
Když nosíte masivní šperky,
lidi vás neberou na lehkou váhu.
Dvacet karátů?
Třicet šest...
Ano, třicet šest.
To je hodně.
Děkuji vám.
Děkuju.
Co to povídáte? Takový povyk pro nic za nic.
Už jsem to říkal tisíckrát.
Víc nedostanete. Rozmysli si to.
Co se tady děje?
Dobře že jdete.
- Volal jsem vám... - Co se stalo?
Nechápu, co se tu děje.
Snaží se nám zamotat hlavu...
- Co se stalo? - Nedělej se.
Pamatuješ, cos říkal včera?
Čekali jste tisíce, a my nabídli statisíce.
Tak proto?
Odkud jsi? Z Bandry?
- Skončí v troskách... - Jimmy.
Paní Promilo,
vím, že jste důležití lidé z velkého města, to je v pořádku.
Nerozumíme vašemu jazyku.
Ale nemáš pocit,
že jsme jako dva oslové na dostizích?
Nech toho.
- Když říkáte, že pět lakhů je dost... - Pět...
Pět lakhů je pro nás pořád hodně.
Ale...
Tyhle papíry, paní Promilo...
Nemůžu to podepsat.
Píše se tu, že mi někdo bude psát vtipy.
To není správné.
Můj vtip se vám přece líbil, paní Promilo.
Proto jsem tady.
Vymyslel jsem ho sám, se zaujetím.
Trvalo mi to.
A všichni mí oblíbení baviči,
třeba Džaspál Bhattí nebo Johnny Lever
vymýšleli své vlastní vtipy.
Já jsem obchodník,
prodávám slova.
Nic než slova nemám.
Nic jiného.
Neberte mi je.
Nebudu mít pro co žít.
Prosím, věřte mi.
Napíšu toho hodně...
Pro vás.
Nikdy vás nezklamu.
Kdo si tu hrál na chytráka?
Promilo.
500 000 rupií
Promilo!
Patnáct lakhů a za jeden díl.
A bude používat svůj text.
Mluvil jsem s panem Sinhou...
Víš, co se včera stalo s Hyenou?
A ty...
Šetři si emoce na psaní.
Budeš to potřebovat.
Hodně štěstí.
Tak výborně. Smlouvu máte podepsanou.
Prosím.
Co je to?
- Můj poplatek. - Poplatek? Za co?
Opatřil jsem vám smlouvu.
Za to dostanu dva lakhy.
Dva lakhy.
Dobře, tak moment.
Prosím.
Dva tisíce rupií.
Po odečtení DPH, DZP, DZS a DZZ z tvého poplatku víc nezbývá.
Sbohem.
- Sbohem. - Jdeme, Hasmukhu.
Přijdete dnes na večírek?
Na večírek?
Omlouvám se.
Pan Sinha vás chtěl překvapit.
Promilo, musíš všechno zkazit?
- Moje plány... - Omlouvám se.
Opravdu se omlouvám.
- Bylo to překvapení, ale... - Jo.
Půjdeme?
Záznam z bezpečnostní kamery z toho apartmá.
Dnes jste ho zachránila.
Proč by se to měla dovědět?
Nejsou žádné kopie?
Ne, z disku jsem všechno vymazala.
Tohle je jediná kopie.
- Tak zatím. - Na shledanou.
Kde jsme to skončili, Jimmy?
Na to si zvykneš.
Podívej...
Zvykli jsme si na tuhle koupelnu, ne?
Naučíme se jejich hru a porazíme je.
Jasně.
Aby prohráli, musíme vyhrát.
Viděl jsi ten šek?
Dva lakhy... Záloha!
V životě jsem tolik peněz neviděl.
Tak mi Promila věří.
Ty jsi hvězda, ne Promila.
Rozumíš?
Když si uchováš nasazení,
svět ti bude ležet u nohou. Rozumíš?
A co zítra?
Život je příjemná cesta
Nikdo netuší Co tě zítra čeká
Dávej pozor!
Ať odsud zmizí. Nelíbí se mi.
Krišno, měl jsi vidět, jak se ráno tvářil.
Skoro odstoupil ze soutěže.
Ale určitě vyhraješ.
Ten zmetek má knír jako KK.
Vypadá jako hraboš.
Nedáš mu nějakou radu?
Lísáš se.
Zase.
Ale mně se to nelíbí.
Čemu se směješ, vole?
Nedá si od tebe napsat ani čárku.
Píše si to sám.
Když s tím začnou všichni, jsi bez práce.
Nech ho natočit jeden díl. Přiběhne ke mně jako k tátovi.
Uvidíte.
O tátovi nevím,
ale mámu už má.
Blahopřeju, drahoušku.
Stoprocentní nasazení.
Občas ani sto procent nestačí.
- Pane, selfie. - Později.
Dobře.
No tak, drahoušku. Už zase?
Co?
Byla jsem mladá a bláhová.
Tys byla mladá a já byl bláhový.
Ale dohromady jsme byli bomba.
Pořád stejné nudné řeči.
Nemá to cenu.
Máme skvělý pořad. Jsi porotce.
Tvůj odkaz žije.
Nebudeme si to kazit.
- Ahoj, Rakéši. - Ahoj.
Nemají Breezer.
- Jo. - Moc ho chci.
Nevěděla jsem, žes pozval taky děcka ze sousedství.
Dejte jí Breezer.
Hasmukhu, to jsou pan a paní Sinhovi.
To je Hasmukh a jeho manažer Jimmy.
To je stisk!
Dal jste si na čas.
Nejste žádný habán,
ale na jevišti čekáme velké věci.
Říkávali jsme mu „malá atomovka“.
- Budu se snažit. - Snažit?
Žádné snažení! To tady neletí.
Musíš to dokázat!
- Přesně. Stůj co stůj. - Jasně.
Promila přece zná mou smlouvu.
Ano, zná.
Vyhrál bys, i kdyby to nebylo ve smlouvě.
Lísáš se...
Zase.
A mně se to nelíbí.
Jaké jsi znamení?
Já?
Budu hádat.
Váhy.
Ne, Panna.
Ty jsi...
Panna.
Říkal jsem si, proč ten ostych...
Pane.
Sudžaj Agarwal. Investor.
- Chce s vámi mluvit. - Jistě.
Bav se, je to pro tebe.
Měj se.
Ahoj, Rheo.
Ahoj.
Jak to jde?
Jak se máš?
Než jsi přišel, měla jsem se fajn. Ale teď, kdo ví?
No jo, proč bys mluvila se mnou.
Líbí se ti takoví chlapi.
- Ahoj, Rheo. - Ahoj, Hasmukhu.
Takoví chlapi se ti líbí?
Mám ho napodobovat?
Prosím, nebuď jako on.
Proč? Kdo je to?
Sudžaj Agarwal. Řídil opilý a zabil pět lidí.
Byl tak opilý, že nabídl pití mrtvému.
Neměl z toho soud?
Měl.
Táhl se dva roky.
Nakonec využil otcovy konexe
a svedl to na řidiče.
Chudák, měl hroznou smrt.
Takže podle tebe takový člověk nemá právo žít?
Ne, ani náhodou.
Tak proč je tady, a ne v cele smrti?
Peníze, Machře Jimmy.
Peníze...
Je Sinhův host. Potenciální investor.
- Ahoj, Rheo. Ahoj! - Ahoj.
Tenhle večírek je na tvou počest?
Jistě.
Od rána se stalo hodně na naši počest,
a já tomu většinou nerozumím.
Hele, tihle lidi pro nás hodně udělali.
Ukážeme jim, jak se umíme bavit.
Ne, Jimmy...
No tak, pojď!
Tancuj, kamaráde. Tancuj!
Na zítřek je všechno připravené.
Teď na nás nikdo nemá.
Jimmy, poslouchej
Pojď se mnou
Noc tě láká
Zahraj to znovu
Jimmy, poslouchej
Pojď se mnou
Noc tě láká
Zahraj to znovu
Jimmy, poslouchej
Ten vůl mě bude poučovat o daních.
Ať se propadnu, jestli to tvoje štěstí nezničím!
Podělanej debile!
Kdo to je?
DŽAMÍL INDORI
Nech mě...
Tak dobře...
Pane Džamíle, Šastri.
Pane Džamíle, všechno vám vrátím.
Měl jsi mi splácet dva lakhy měsíčně.
Za poslední čtyři měsíce nic nepřišlo.
Máš 24 hodin...
Pane Džamíle, 24 hodin nestačí.
Je to na tobě, Šastri.
Když nezaplatíš, nepřežiješ.
Pane Džamíle, poslouchejte mě, prosím.
Bůh tě ochraňuj.
Podívej se.
Včera večer, opilý drahým alkoholem,
Sudžaj Agarwal přejel nevinné lidi, kteří spali na chodníku.
Při nehodě přišlo o život pět lidí.
Litujete toho, co se včera stalo?
To je ten investor ze včerejška.
Čeho mám litovat?
Co dělali na mé silnici?
Pět mrtvých a těžce zranění.
Navedl jsem je snad, aby tam spali?
Ale přejelo je vaše auto.
No a co? Ať chcípnou! Uhněte!
To byl Sudžaj Agarwal.
Jak se zdá, necítí žádné výčitky.
Uvidíme, jak se případ bude vyvíjet.
Slyšels to?
Vidíš? Říkal jsem ti, že velkoměsto je plné hajzlů.
Bůh se o všechno postará. Ty jsi jen prostředník.
Ber to jako službu veřejnosti.
Všechno jsem promyslel.
Vejdeme hlavním vchodem...
Promiň, Jimmy, ale už neplánuj.
Já se o to postarám.
Volá Šastri. Co zase chce?
KRÁLOVÉ ZÁBAVY
Zdravím vás. Jsem Višal Malhótra.
Vítám vás u dalšího dílu Králů zábavy.
Dámy a pánové, zatleskejte prosím...
Sheelo, ať se Hasmukh připraví.
Po představení se mě lidi často ptají,
jestli se mi po vystoupení zadařilo.
Říkám, ať sklapnou.
Ještě tady nejsou?
Je to zábavný pořad, ne loterie,
kde se ti zadaří vyhrát.
Je Hasmukh připravený?
Rheo?
Všechno v pořádku?
Máme menší problém.
Jaký problém?
- Neberou telefon. - To jsem čekal.
Co?
Myslí si, že jsou teď velké hvězdy.
Kde Hasmukh sakra je?
Co to děláte, pane Šastri?
Už jsem vám dal dva lakhy.
Debile. To byl můj poplatek.
Hele...
Podepiš to.
Co je to?
Začátek našeho nového vztahu.
Ode dneška jsem tvůj manažer.
Manažer?
Budeš mi dávat 50 % z výdělků.
- Podepiš. - Padesát...
Ty svině.
Padesát procent se ti zdá moc?
- Podepiš. - Ano.
Šastri, ty nejsi právník, ty jsi kouzelník.
Vezmeš nám všechno, co vyděláme.
Když vám dáme všechno, co nám zbude?
Dostaneš, co ti nechám, vole. Podepiš!
Hasmukhu, nepodepisuj to.
- Podepiš! - Nebijte ho.
Máte pero?
Hasmukhu...
Hasmukhu, pásek!
Hasmukhu...
Hasmukhu!
Hasmukhu, pásek!
Hasmukhu...
Hasmukhu, pásek.
Říkal jsem, ať ho nebiješ.
Říkal jsem ti to.
Hasmukhu, je mrtvý. Pusť ho.
- Rheo? - Kde sakra jste?
Už jsem ti tolikrát volala.
Už jsme na cestě.
Prosím jeď rychleji.
- Dovolal ses? - Pořád to neberou...
Varoval jsem tě před těmi pitomci.
Vyřiď Promile, že tam hned jsme.
Kde jste sakra trčeli?
Rheo, provoz v tomhle městě...
Drž hubu, Jimmy.
Rychle se připrav. Za pět minut ať jsi v zákulisí.
Budeme tam za dvě.
Proč je tak zamlklý?
Dnes přijal slib mlčenlivosti.
Cože?
Slib mlčenlivosti? Nemá snad vystoupení?
Ale ovšem že vystoupí.
Je to jen, aby se naladil. Že jo?
Aby se naladil?
Přesně tak.
Jako když si Sačin před zápasem nejdřív nasadí levý chránič.
Šáhrúkh vykouří padesát cigaret, než začne zářit.
Newton snědl jablko, a objevil gravitaci.
A on se občas uchýlí do ústraní.
Hasmukh!
Utište se.
Zapomeňte na své trable.
A usmějte se trochu.
Co se stalo? Umřel snad někdo?
Jmenuji se Hasmukh a jsem poprvé v Bombaji.
Mám z toho dobrý pocit.
Viděl jsem tady velké věci.
Až mi lezly oči z důlků.
Velké lidi, velké domy, velká auta...
Řekl jsem někomu, že v Bombaji je hodně chudoby.
Hned mě srovnal.
Říká:
„S tou chudobou máš pravdu, ale říkej Mumbaj.“
Tak velké letiště jsem v životě neviděl.
Letadlo bylo obrovské, ale hangár byl ještě větší.
Když jsem vyšel ven, čekal na mě veliký taxík.
Naladil se.
Hned jsem skočil za volant a hledal taxametr.
Taxikáře to naštvalo.
Povídá: „Řídím já.
Proč se neusadíš vzadu?“
Povídám: „Promiňte, já jsem z Uttarpradéše, víte?
Když vidím taxi, podvědomě ho chci řídit.“
Tady v Bombaji jsou lidi tak v pohodě,
že se nic nezdá v pohodě.
A aby to vypadalo v pohodě, přidají pusinku.
Přijde povodeň... Pohoda.
Vlaky nejezdí... Pohoda.
Spadne most... Pohoda.
Někdo umře... Pohoda.
Všechno je tu v pohodě, až na taxíky a rikši.
U nás v Uttarpradéši je v pohodě jen jedno.
Naše ubohost.
Ale tady i šejdíři mají vysoký standard.
Tohle město by se mělo jmenovat „Bambus“, ne Bombaj.
Když se usmíváte
a objímáte,
vrazíte druhému bambus do zadku.
Nejdřív jen tak trochu,
pak víc a ještě víc...
A když jste hotoví, není to zadek,
ale Brána Indie.
Chcete okrást žebráka?
A proč hledat nejvyšší věž v dětských kalhotkách?
Nálada!
Ještě jsem neviděl město, kde i zloději jsou bohatí.
Jenom se jim tu říká právníci.
Vaši právníci jsou největší zloději.
Tyhle takzvané ochránce práva spravedlnost nedožene,
protože vás znásilní svým perem.
Spravedlnost je prý slepá.
Ale podle mě je právo v Bombaji pěkně špinavé,
protože každý právník tady nosí v ruce hůlčičku.
Na všechno je tu smlouva.
Když vám příbuzní říkají, že vás mají rádi,
chcete po nich, aby vám to dali písemně.
A nezapomeňte podepsat každou stránku.
Ano!
Já...
Smlouva...
Tyhle smlouvy...
Manžel...
POTLESK
Jmenuji se Hasmukh. Na shledanou.
Překlad titulků: Vít Bezdíček