‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫טוב.‬
‫תפרטו לי את ההפקות.‬
‫ובכן,‬
‫אנחנו מתקדמים עם ״כל בחורה צריכה בחור״,‬
‫קומדיה שבה ג׳ין טירני,‬
‫שמתחזה לנזירה,‬ ‫מערימה על ויליאם הולדן כדי שיתחתן איתה.‬
‫ג׳ין טירני! איזה תחת יש לה, נכון?‬
‫ויש את ״טיפקאנו״,‬
‫המפרי בוגארט בתפקיד‬ ‫הנשיא לעתיד, ויליאם הנרי הריסון,‬
‫הטובח בבני השוני.‬
‫למה הפרצוף?‬
‫הסרטים האלה מביכים.‬
‫הם לא ברמה של האולפנים האלה.‬
‫אני מנהל את האולפנים.‬
‫אני אחליט מה ברמה של האולפנים ומה לא.‬
‫אלה סרטים טובים.‬ ‫הם להיטים ואני אוהב אותם.‬
‫אין לי בעיה לעשות סרטים פופולריים.‬
‫יש לי בעיה לעשות סרטים אידיוטיים.‬
‫אלה סרטים אידיוטיים,‬ ‫ואתה משלם לי להגיד לך את זה.‬
‫לריצ׳רד יש סרט שמלהיב אותנו מאוד.‬
‫הוא על פג אנטוויסל,‬
‫השחקנית הצעירה שקפצה משלט ״הוליוודלנד״.‬
‫הוא על תהילה ושאיפות‬ ‫ומה שהוליווד עושה לאנשים.‬
‫כן, הבת שלי רוצה להיבחן לזה.‬ ‫-אייס…‬
‫תאר לך איך תרגיש אם קלייר תזכה באוסקר.‬
‫זה יהיה נורא!‬ ‫תארי לך שהיא תתרוצץ בעיר עם פרס אוסקר!‬
‫היא תיקח אותו לכל מקום.‬
‫היא תמצא דרך להפוך אותו לחלק מהסכו״ם.‬
‫לא, לא רוצה.‬ ‫-אייס,‬
‫אתה תוכל לזכות באוסקר על הסרט הזה.‬
‫דיק, הרגע זכיתי בשני אוסקרים.‬
‫אספר לך משהו:‬
‫אחרי שאתה זוכה בשמונה אוסקרים,‬ ‫לא מרגש אותך לזכות בעוד אוסקר.‬
‫אתה יודע מה הריגוש?‬
‫כסף. זה הריגוש.‬
‫זה מה שאני רוצה.‬
‫תרשמו.‬
‫ציצים, חרבות וסנדלים,‬
‫ואתם יכולים להוסיף סרט עם ילד וכלב.‬
‫אולי הכלב מת בסוף,‬
‫או שהילד צריך להרוג את הכלב.‬
‫אתם תחליטו.‬
‫אייס, אעשה את כל הסרטים האלה בשבילך,‬ ‫אבל אתה חייב לתת לי את ״פג״.‬
‫מה התקציב?‬ ‫-400,000, כל השחקנים משלנו.‬
‫קיבלת 75.‬
‫אייס, נצטרך לבנות את שלט הוליוודלנד!‬
‫אז שתקפוץ מה״הוליווד בול״!‬
‫אתה מקבל רק 75.‬ ‫עופו מפה ותנו לי לאכול.‬
‫אייס…‬
‫ריימונד, אני לא מבין.‬
‫האולפן הסכים רק למבחן בד.‬
‫אז אתה מצפה שאשכתב את התסריט שלי,‬
‫התסריט שהאולפנים רכשו כמו שהוא?‬
‫זה לא יהיה שכתוב מוחלט.‬
‫רק לשנות את שם הגיבורה מ״פג״ ל״מג״.‬
‫קמיל, אני בטוח שאת נהדרת,‬
‫אבל אם את הכוכבת ואני התסריטאי,‬ ‫זה הופך ל״סרט מסר״,‬
‫לשחורים, בהפצה מוגבלת.‬
‫אתם יודעים את זה.‬
‫לא באתי להוליווד בשביל לעשות סרטים כאלה.‬
‫כמו שאני לא שאפתי לשחק משרתות.‬
‫כתבתי את ״פג״ כדי להוכיח‬ ‫שהכתיבה שלי לא מוגבלת על ידי גזע.‬
‫שאני יכול לכתוב לכל אחד.‬
‫שאני יכול לכתוב על בחורה לבנה מלונדון‬ ‫שגדלה בניו יורק…‬
‫אנחנו מקדימים את המאוחר.‬
‫זה רק מבחן בד.‬ ‫-תפסיק להגיד את זה, ריימונד.‬
‫גם אם אף אחד מחוץ לאולפנים‬ ‫לא יראה את מבחן הבד שלי,‬
‫זו עדיין הוכחה שאישה שחורה‬ ‫יכולה לשחק תפקיד ראשי.‬
‫מיס סטינסון!‬
‫אני זז.‬
‫מה נספר לגברת אמברג?‬
‫שאתה בכנס מפיצים בפרזנו,‬
‫בניסוי של פורמט קולנועי חדש.‬
‫יופי, והשגת את המלון שאני אוהב?‬
‫כן, ומאה ורדים בחדר השינה, כמו שביקשת.‬
‫את גאונה!‬ ‫-תודה.‬
‫סופשבוע נעים, מר אמברג.‬
‫מי אתם?‬
‫אני ריימונד איינסלי, אדוני.‬
‫אני מביים את ״פג״.‬
‫קמיל וושינגטון, שחקנית בחוזה אצלכם.‬
‫ומי הוא?‬ ‫-כתבתי את זה.‬
‫כתבת את מה?‬
‫את ״פג״.‬
‫אני פשוט לא חושבת‬ ‫שהרוק הדסון הזה מוצלח במיוחד.‬
‫בואי ניתן לו הזדמנות.‬
‫אם הוא יהיה נוראי, אדבר עם הנרי.‬
‫תסריטאי שחור?‬
‫איזה מין בולשיט קומוניסטי זה צריך להיות?‬
‫ומתי התכוונת לשתף אותי‬ ‫בתוכנית שלך לחסל את האולפנים?‬
‫התסריט הוגש בעילום שם.‬
‫שמעת פעם על קוד הייז, מטומטמים?‬
‫אייס, אין שום סטיות מיניות בסרט הזה.‬
‫אין יחסים בין הגזעים.‬
‫״תכנים דוחים,‬
‫שנוגדים את הרוח הלאומית״!‬
‫ויגרשו אותנו מכל האולמות בדרום‬ ‫למשך דור שלם!‬
‫אייס, הוא התסריטאי.‬
‫הפנים שלו לא יופיעו על המסך.‬
‫מעולם, בתולדות הוליווד,‬
‫מעולם לא היה סרט‬
‫שהופק על ידי אולפנים גדולים‬
‫לקהל מהזרם המרכזי,‬
‫שנכתב על ידי אדם שחור!‬
‫ואני לא אהיה הראשון!‬
‫טוב, תראו. נגיד לו,‬
‫״תודה רבה על שירותיך״,‬
‫ונמצא תסריטאי אחר.‬
‫התסריט הזה לא זקוק לשכתוב.‬
‫בסדר.‬
‫אז נגיד שכתב אותו מישהו אחר,‬
‫נשלם לו לשבת על הסט ולהנהן‬ ‫כשהשחקנים יגידו את הטקסט בלי לטעות.‬
‫ובפעם האחרונה שבדקתי,‬ ‫לא כתוב שם ״אולפני דיק ואלן״.‬
‫כתוב ״אולפני אייס״!‬
‫אז תבצעו את זה. טוב?‬
‫- מבחן (בד) -‬
‫היי, ארץ׳.‬ ‫-היי.‬
‫צריך עזרה?‬ ‫-לא, אני רק מחליף משאבת דלק.‬
‫תן לי לעשות את זה.‬
‫שמע, התכוונתי לדבר איתך.‬
‫אני יודע שאתה רק התסריטאי,‬
‫ושהבמאי והמפיק מקבלים את ההחלטות, אבל…‬
‫קיבלתי אודישן ל״פג״.‬
‫החבר, סאם הרינגטון.‬
‫תפקיד מעולה, דרך אגב.‬
‫ותהיתי אם…‬
‫אם אולי תרגיש בנוח…‬
‫להגיד עליי מילה טובה.‬ ‫אני יודע שגם רוק הדסון נבחן,‬
‫ואני לא רוצה להתערב ביניכם, אבל…‬
‫פשוט יש לי הרגשה, אתה יודע?‬ ‫שאני יותר מתאים לתפקיד.‬
‫למה אתה חושב שאתה יותר טוב ממנו?‬
‫ראית אותו משחק?‬
‫לא, אבל…‬
‫ולא ראיתי אותך משחק.‬
‫איך אוכל לתת מילה טובה?‬
‫אני רק אומר ש… רוק מסודר, אתה יודע?‬
‫הוא יהיה בסדר. יש לו סוכן גדול.‬
‫אין לי אף אחד. אני רק…‬
‫אני לבד בעיר הזאת, אז…‬
‫יש לי רק חלום.‬ ‫-ג׳ק…‬
‫מה לגבי החלום שלי?‬
‫אתה חושב שאתה לבדך?‬
‫אף אחד בעיר הזאת לא יותר בודד ממני.‬
‫בקושי השגתי הזדמנות,‬ ‫ואתה מבקש שאעזור לך?‬
‫שאבחר בך?‬
‫אף אחד עוד לא בחר בי, ג׳ק.‬
‫אני רק…‬
‫יש לי אישה בבית.‬
‫יש לי תאומים בדרך, ו…‬
‫אני עובד פה בשירותי מין.‬
‫אם הנרייטה תדע מזה, היא תעזוב.‬
‫אני רוצה לפרנס את המשפחה שלי,‬ ‫בדרך הנכונה.‬
‫אני לא רוצה להמשיך ככה.‬
‫עזור לי לעשות את זה כמו שצריך, ארץ׳.‬
‫אני שומע אותך. בסדר?‬
‫אבל מה שאתה צריך לעשות זה להגיע לאודישן‬
‫ולהיות טוב כל כך‬ ‫שהם ייאלצו לתת לך את התפקיד.‬
‫שמעת אותי?‬
‫זה לא בידיי.‬
‫זה יהיה תלוי בך.‬
‫היי, מה את עושה?‬
‫אמרתי להם לעשות את זה.‬
‫כן.‬
‫אין דבר רומנטי יותר מ…‬
‫לדוג עלי ורדים מתוך ה״חתלתולה״.‬
‫ולמה את עדיין לבושה?‬
‫תמיד הג׳נטלמן המושלם.‬ ‫-כן.‬
‫התגעגעתי.‬ ‫-גם אני.‬
‫איך בעבודה?‬
‫דיק סמיואלס רוצה ש…‬
‫אעשה איזה סרט שחורים.‬
‫נשמע מעניין.‬
‫זה לא נשמע מעניין בכלל!‬
‫אני רוצה שאתה…‬
‫תדבר עם לן שלוסן.‬
‫מי?‬ ‫-הבמאי, טיפשון!‬
‫״אלמנתו של מר קופר״, הסרט שלי.‬
‫אה, כן.‬ ‫-הוא כל הזמן מורח וזלין על העדשה.‬
‫טוב, מותק…‬
‫את לא בדיוק פרגית צעירה.‬
‫איך אתה מעז!‬
‫זה אומר שאתה ה… תרנגול הגדול שלי?‬
‫אני מקווה מאוד.‬
‫העניין הוא ש…‬
‫באמת הגעתי לגיל מסוים,‬
‫ואני לא רוצה, פשוט…‬
‫פשוט להילחם בזה.‬ ‫-כן!‬
‫הנה.‬
‫אייס!‬
‫אלוהים! אייס!‬
‫אבא!‬
‫תראי, יש לו צינור בגרון!‬
‫מה קורה? מה קרה?‬
‫אוויס…‬
‫אני נורא מצטער.‬
‫הוא חטף התקף לב, אבל עכשיו מצבו יציב.‬
‫הוא אכל כריך עם פסטרמה‬
‫שישר סתם לו את העורקים,‬
‫כמו שהזהרתי אותו מיליון פעם?‬
‫מה?‬
‫אולי מוטב שקלייר…‬
‫לא, אני רוצה לשמוע.‬
‫אייס היה…‬
‫הוא נסע לפאלם ספרינגס לסוף השבוע,‬
‫ועסק ב…‬
‫פעילות חוץ־משרדית.‬ ‫-אנחנו משתיקים את זה.‬
‫מי אתה?‬ ‫-רד טטמר.‬
‫ראש מחלקת יח"צ.‬
‫אסור שידעו על זה.‬
‫שמי הטוב מוטל על הכף,‬
‫ושמה הטוב של משפחתי.‬
‫הירגעי, יקירתי.‬
‫אבא ימות?‬
‫מבחן הבד שלי ביום שישי.‬
‫מזה חששתי.‬
‫אביך על ערש דווי,‬
‫והדבר שמעסיק אותך הוא מבחן בד.‬
‫זה מה שרציתי לחסוך ממך.‬
‫אז במה מדובר?‬
‫הוא יתעורר?‬
‫עוד לא ידוע.‬
‫שלום, גברת אמברג.‬
‫מר סמיואלס.‬
‫אני לון סילבר, עורך דינו של אייס.‬
‫אתה מה?‬
‫איך מעולם לא פגשתי אותך?‬
‫את פוגשת אותי עכשיו.‬
‫אייס דאג לסידור מסוים מאוד‬
‫למקרה שלא יוכל לתפקד,‬
‫כדי לוודא שהכול ימשיך לפעול כשורה.‬
‫גברת אמברג,‬
‫אייס העניק לך ייפוי כוח גורף‬
‫על כל נכסיו הפיננסיים:‬
‫חסכונות, נדל״ן‬
‫והאולפנים.‬
‫אני, לעומת זאת, אחראי על כל ההחלטות‬ ‫סביב הטיפול הרפואי באייס.‬
‫סליחה, אני חושבת שהתבלבלת.‬
‫לא, הכול כתוב כאן.‬
‫אז, שאני אבין,‬
‫אוויס מנהלת את האולפנים עכשיו?‬
‫אתה תמשיך לנהל‬ ‫את ההתנהלות השוטפת, דיק, כמו היום.‬
‫גברת אמברג תהיה אחראית על הכספים,‬
‫המשכורות, התקציבים,‬
‫מתן אור ירוק וכולי.‬
‫למה שיעשה דבר כזה?‬
‫אני לא יודעת כלום על ניהול אולפן.‬
‫אני מניח שמר אמברג חשב ש…‬
‫קידום דיק לתפקיד הבכיר‬ ‫ייראה כמין חילוף משמרות.‬
‫כניסתך לתפקיד באופן זמני, גברת אמברג,‬
‫תכין את האולפנים לחזרתו של אייס.‬
‫אז מצופה ממני לנהל את האולפנים,‬
‫להפיק שורה של סרטים,‬ ‫אבל אסור לי לתת אור ירוק להפקה.‬
‫נכון.‬
‫הסמכות הבלעדית למתן אור ירוק‬ ‫תהיה בידי גברת אמברג.‬
‫נקווה שיחלים במהרה.‬
‫- אולפני אייס -‬
‫אתה מוכשר מאוד,‬
‫וכתבת תסריט נהדר.‬
‫תודה.‬ ‫-אבל, לרוע המזל,‬
‫אייס אמברג, לאחרונה,‬
‫איבד את כושר העבודה שלו.‬
‫אני מצטער לשמוע.‬
‫לפני שחלה, נודע לו על ה…‬
‫גזע שלך,‬
‫ו…‬
‫עכשיו עלינו להחליף אותך.‬
‫הסרט ״פג״ הוא עדיין שלך.‬
‫זה ה…‬
‫תסריט שלך,‬
‫הקול שלך.‬
‫תקבל את מלוא התשלום, תהיה על הסט,‬
‫אבל שמו של תסריטאי אחר יופיע בקרדיטים.‬
‫צר לי, כך זה חייב להיות.‬
‫תודה, מר סמיואלס,‬ ‫שבאת ואמרת לי את כל זה.‬
‫אני מניח שלא נהנית לעשות את זה.‬
‫בהחלט לא.‬
‫אבל…‬
‫זה העולם שבו אנו חיים.‬
‫כן.‬
‫אם אייס אמברג רוצה‬ ‫להוריד את השם שלי מהסרט הזה,‬
‫שיעשה את זה בעצמו.‬
‫זה הוגן.‬
‫בתנאי שתהיה מוכן לבלתי־נמנע.‬
‫שום דבר לא בלתי נמנע, מר סמיואלס.‬
‫הדוק יותר.‬
‫עוד יותר.‬
‫היי, רוק.‬
‫כן?‬
‫אומנם שנינו רוצים בתפקיד, אבל… בהצלחה.‬
‫תודה. תודה, ג׳ק. אתה בחור טוב.‬
‫זה כבר לא בידינו, נכון?‬
‫כן. אנחנו יכולים רק…‬
‫לבוא, לעשות כמיטב יכולתנו ולהתפלל. נכון?‬
‫תזכור, זאת סצנת השיא הגדולה.‬
‫אתה בן הזוג של אישה על סף תהום.‬
‫היא עומדת לשים קץ לחייה,‬
‫אבל אתה לא רוצה בזה.‬
‫הבנתי.‬
‫טוב. ״סאם!‬
‫מה אתה עושה פה? תניח לי.‬
‫זה הגורל שלי ורק שלי.״‬
‫״פג, לא אתן לך לעשות את זה.‬
‫את יודעת שאת אוהבת אותך,‬ ‫ואני יודע שאת אוהבת אותך…״‬
‫סליחה.‬
‫״את יודעת שאני אוהב אותך״.‬
‫בוא ננסה שוב. אבל תזכור.‬
‫דחיפות.‬
‫״פג! לא אתן שתדעי שאני אוהב אותך!״‬
‫סליחה, זה לא זה.‬
‫טוב, מה קורה פה?‬
‫יצאת לשתות אמש?‬
‫מצצת למישהו?‬
‫כי דיברנו על זה.‬
‫לא, פשוט…‬ ‫יש פה הרבה ״את״ ו״אני״.‬
‫המילים דומות…‬
‫היית אמור כבר לדעת את זה בעל פה.‬
‫סליחה.‬
‫אני פשוט מפחד נורא.‬
‫כשאני חושב שהבמאי‬
‫ישב שם ויסתכל,‬
‫אני כל פעם מדמיין את אבי החורג‬
‫אומר לי שאני אף אחד, שהוא…‬
‫יפוצץ לי את הצורה.‬
‫אני לא פסיכולוג, או איך שלא קוראים לזה,‬
‫אבל אם באת לעיר הזאת‬
‫כדי שאביך החורג יאהב אותך סוף סוף…‬
‫הבמאי הוא לא אבא שלך.‬
‫הוא לא אימא שלך.‬
‫הוא חבר.‬
‫והוא שם כדי להדריך אותך,‬
‫טוב?‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫בוא ננסה שוב.‬ ‫-כן.‬
‫״סאם, מה אתה עושה פה?‬
‫תניח לי.‬
‫זה הגורל שלי ורק שלי.״‬
‫סליחה, עכשיו השורה שלי?‬
‫שלום, ג׳ין.‬
‫אוויס.‬
‫אני צריכה לדבר איתך על משהו.‬
‫הייתי עם אייס‬
‫בפאלם ספרינגס.‬
‫ניהלנו רומן.‬
‫כמה זמן?‬
‫עשר שנים.‬
‫אייס תמיד אמר לי שהוא אוהב אותי,‬
‫ושהוא יעזוב אותך,‬
‫והוא אמר ש…‬
‫את מנהלת רומן עם איזה מישהו‬ ‫שמנהל תחנת דלק,‬
‫ולכן זה בסדר.‬
‫את אוהבת אותו?‬
‫בהתחלה חשבתי שכן,‬
‫אבל אחרי כמה זמן‬ ‫הבנתי שזאת רק פנטזיה.‬
‫שאם אנסה להיפרד ממנו,‬
‫זה יהיה הסוף שלי.‬
‫אז…‬
‫אני פשוט…‬
‫נשארתי.‬
‫אוויס, אני יודעת איך את בטח מרגישה.‬
‫אני יודעת שאת שונאת אותי,‬
‫אבל אני באמת מצטערת.‬
‫ואני אתפטר מהחוזה שלי.‬
‫אסתלק מפה עד שני בבוקר.‬
‫לאן תלכי?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫לטלוויזיה, אני מניחה.‬
‫״קראפט טלוויז׳ן ת׳יאטר״ הביעו בי עניין.‬
‫לא.‬
‫את לא הולכת לשום מקום.‬
‫ואני לא יכולה לכעוס עלייך, ג׳ין.‬
‫אילו כעסתי,‬
‫זה היה צבוע מצידי.‬
‫אוויס, תודה לך.‬
‫בסצנה הזאת, היא שתתה. טוב?‬ ‫אבל אל תשחקי אותה שיכורה.‬
‫היא חייבת לשתות בשלב הזה‬ ‫רק כדי להרגיש נורמלית. תזכרי.‬
‫״סאם! ׳13 נשים׳, כמה נפלא!״‬
‫אתה מצפה למישהו?‬
‫ארצ׳י.‬
‫מורידים את השם שלי מהתסריט.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫דיק הודיע לי.‬
‫הסרט הזה לא יופק‬ ‫אם יגלו ששחור כתב אותו.‬
‫ואני פשוט ישבתי שם‬
‫וקיבלתי את זה בנימוס וברוח טובה,‬ ‫כי ככה אנחנו אמורים להתנהג.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫נמאס לי מנימוס ורוח טובה!‬
‫לא יורידו את השם שלך משום דבר.‬
‫זין על מנהל האולפן הזה!‬
‫זין על הלבנים שמנהלים הכול!‬
‫הם לא משחקים בהגינות, אז למה שאנחנו כן?‬
‫הרגשתי כמו איזה "דוד תום"‬ ‫כשבכלל כתבתי תסריט‬
‫על הלבנה המטומטמת הזאת.‬
‫אלה לא החיים שלי!‬
‫זה לא הסיפור שלי! זה הסיפור שלהם!‬
‫ובכל זאת,‬
‫הוא לא מספיק טוב.‬
‫ארצ׳י, תקשיב לי.‬
‫לא אתן לזה לקרות לך. אתה שומע?‬
‫קמיל…‬
‫אני רוצה שתקבלי את התפקיד הזה.‬
‫לכי תשיגי אותו.‬
‫לכי תשיגי אותו. סליחה שנלחמתי בך.‬
‫זה היה הקרב שלהם.‬
‫זה הזמן לקרב שלנו.‬
‫טוב?‬ ‫-כן.‬
‫הייתם באמצע משהו.‬
‫״הנה את.‬
‫קבענו להיפגש לצוהריים ב־RKO.״‬
‫״סאם! ׳13 נשים׳, כמה נפלא!״‬
‫״אבל הצילומים הסתיימו לפני חודשים.״‬
‫״כן. אני יודעת, טיפשון.‬
‫אבל המחשבה שהוא יוקרן בקולנוע בקרוב…‬
‫אני, שם למעלה, על מסך הכסף…‬
‫הייתי חייבת לקרוא את התסריט שוב.״‬ ‫-אני עוצר אותך.‬
‫תזכרי, היא שתתה. היא משוחררת.‬
‫חשבתי שאמרת לא לשחק אותה ככה.‬
‫כן, אבל היא…‬
‫היא מלאת חרדות.‬
‫בסצנה הבאה היא תגמור בקבוק ויסקי,‬
‫תרוץ לשלט הוליווד ותקפוץ ממנו,‬
‫אז זה קיים בתוכה. נסי שוב.‬
‫״הייתי חייבת לקרוא את התסריט שוב, והפעם,‬
‫הייזל קאזינס ממש זינקה מתוך הדף.‬
‫רגע, היא בכלל לא תפקיד משני.‬ ‫היא משתתפת ב…‬
‫ספרתי אותן: 20 סצנות!‬
‫הסרט הזה יהיה התחלה של משהו, סאם.‬
‫סוף כל סוף, אהיה כוכבת קולנוע.״‬
‫״פג, שתית?״‬ ‫-״מה?‬
‫רק קצת, כדי לשכך את ההתלהבות.״‬
‫יותר ברגש.‬
‫״מה?‬
‫רק קצת, כדי לשכך את ההתלהבות.״‬
‫״פג, יש לי חדשות מצערות.‬
‫נפגשתי עם מר סלזניק.‬
‫הוא אמר לי שנחתכת מהסרט.‬
‫עדיין תשתתפי בשתי סצנות, כן, אבל…‬
‫זו הופעת קמע עכשיו, פג.‬
‫בקושי תופיעי בסרט.״‬
‫״ופתאום…‬
‫הכול שוב מחשיך.‬
‫כל תקוותיי וחלומותיי‬
‫מוטלים בערימה של צלולואיד חתוך‬
‫על רצפת חדר עריכה,‬ ‫ומושלכים לפח האשפה.‬
‫אבודים.‬
‫זאת אני, סאם.‬
‫אבודה, ובמהרה אישכח.״‬
‫אבכה ביום המבחן, אבל לא עכשיו.‬
‫זה לא יעבוד.‬
‫אם אין לך את הרגש בחזרה,‬
‫לא יהיה לך אותו גם מול המצלמות.‬
‫אולי אני לא בכיינית, ריימונד.‬
‫אולי אני לא יכולה לייצר‬ ‫רגשות של אנשים אחרים.‬
‫זאת ההזדמנות שלך, קמיל!‬
‫הסצנה הזאת. את צריכה להביא‬ ‫כל טיפת כאב שהרגשת בחייך.‬
‫כל אבן שזרקו עלייך,‬ ‫כל מילה שירקו לך בפנים.‬
‫אני צריך שתיקחי את הזעם והעצב האלה‬ ‫ותכניסי אותם לסצנה!‬
‫זאת ההזדמנות שלך ממש לשחק,‬ ‫להיות שחקנית!‬
‫אתה יודע הכול על כאב, מה?‬
‫נראה כמו לבן, כל יום בחיים שלך.‬
‫חתיכת שמוק.‬
‫אולי אתה ואני נעשה חזרה על סצנת הנשיקה?‬
‫מצטער, אני ממש רוצה, אבל…‬
‫אני מנסה להיות אדם טוב.‬
‫ג׳ק…‬
‫אתה אדם טוב.‬
‫למה יש לך כל כך הרבה ספקות לגבי זה?‬
‫ניפגש במבחן הבד.‬
‫מיס קרנדל,‬
‫תודה רבה שהסכמת להשתתף במבחן.‬
‫בעונג.‬
‫אילו הייתי צעירה בעשר שנים,‬ ‫הייתי נבחנת לתפקיד הראשי.‬
‫אולי זה היה הסרט‬ ‫שהיה הופך אותי לכוכבת.‬
‫את לא כוכבת בגלל שלא חתמת על חוזה איתי.‬
‫נכון, הנרי,‬
‫בגלל שאתה נוראי,‬ ‫ומתייחס ללקוחות שלך כמו אל חרא.‬
‫מוכנים, מר איינסלי.‬
‫רוק.‬
‫מכאן.‬
‫מיס קרנדל תקרא את הסצנה יחד איתך.‬
‫זאת סצנת השיא, רגע לפני שהיא קופצת.‬
‫לדבר אליה, לא ישר למצלמה?‬
‫נכון.‬
‫זה שלט הוליווד.‬
‫אני תלויה ממנו. הוא גבוה מאוד.‬
‫אוי.‬
‫אני רואה את זה.‬
‫לא נלחצתי ככה מאז‬ ‫מבחן הבד הראשון של ג׳וניור דרקין.‬
‫ואתה יודע מה?‬
‫הוא קיבל את התפקיד.‬
‫וגם אתה תקבל. רק תנשום.‬
‫ו… אקשן.‬
‫סאם, מה אתה עושה פה?‬
‫תניח לי.‬
‫זה הגורל שלי, ורק שלי.‬
‫פג, לא אתן לך לעשות את זה!‬
‫את יודעת שאת אוהבת אותך,‬ ‫ושלא אתן לך לוותר על הכול!‬
‫ו…‬
‫סליחה, פישלתי. אפשר שוב?‬
‫קאט. זה היה טוב מאוד, רוק.‬ ‫רק תירגע.‬
‫פג, אל תיתני לי לעשות את זה!‬
‫את יודעת שאני אוהב אותך,‬ ‫ואת יודעת שלא אתן לי…‬
‫זה לא נכון! לעזאזל!‬
‫נכון?‬
‫פג, לא אתן לך לעשות את זה.‬
‫את יודעת שאני יודע שתוותרי עלייך!‬
‫זה לא נכון.‬
‫רוק, זה ״פג, לא אתן לך לעשות את זה.‬
‫את יודעת שאני אוהב אותך,‬ ‫ולא אתן לך לוותר על הכול״.‬
‫כן. בסדר.‬
‫סליחה,‬
‫קצת כואב לי בגרון. אני צריך מים.‬
‫מים. תנו לו מים. עכשיו.‬
‫רק קצת…‬
‫כוס מים לגבר חתיך.‬
‫גם את חתיכה.‬
‫פג, לא אתן לך לעשות את זה!‬
‫שיט!‬
‫סליחה, עוד פעם.‬
‫זה היה נכון.‬ ‫-כן.‬
‫ברצינות?‬ ‫-כן, אתה מסוגל.‬
‫פג,‬
‫לא אתן לך לעשות את זה.‬
‫את יודעת שאני אוהב אותך,‬ ‫ושלא אתן לך לוותר על הכול.‬
‫אי אפשר יותר, סאם!‬ ‫אי אפשר ככה יותר!‬
‫זאת הייתה השורה שלי, יקירי.‬
‫טוב. עוד פעם אחת, רוק.‬
‫אני לא יכולה, סאם.‬
‫אני כבר לא רוצה דבר מהחיים האלה.‬
‫וזה כולל אותך, סאם.‬
‫אבל מה אמרת לי על התאבדות?‬
‫כשכל האנשים החשובים מוול סטריט‬ ‫הפסידו את הונם ושמו קץ לחייהם,‬
‫אמרת לי ״סאם,‬
‫הם בחרו בפתרון ארוך־טווח‬ ‫לבעיה קצרת־טווח״.‬
‫וזה מה שאת עושה עכשיו, פג!‬
‫לא!‬
‫ו… קאט.‬
‫זה מה שהיינו צריכים.‬
‫תודה רבה על ההזדמנות.‬
‫תודה.‬
‫אני נורא מצטער, מיס קרנדל.‬
‫לא, אל תדאג.‬
‫בבקשה, זה קרה לכולנו.‬
‫בחייך.‬
‫בסוף הצלחת, וזה מה שחשוב.‬
‫איך את מרגישה?‬
‫שבא לי לברוח ולעולם לא לחזור.‬
‫בסופו של דבר,‬
‫הוא רוצה שנבכה באמת, ואני…‬
‫ניסיתי, אבל אני לא מסוגלת.‬
‫הנה.‬
‫תמרחי קצת…‬
‫תמרחי משחת מנטול מתחת לעיניים.‬
‫זו לא מתיחה. זה עובד.‬
‫שימי טיפ־טיפה.‬
‫אנחנו מוכנים, מיס ווד.‬
‫באמת, זה מוריד דמעות.‬
‫אקשן.‬
‫הסרט הזה יהיה ההתחלה של משהו, סאם.‬
‫סוף סוף אהיה כוכבת קולנוע.‬
‫״שתית, פג?״‬
‫רק כדי להירגע, כי התרגשתי כל כך.‬
‫״דיברתי עם מר סלזניק.‬
‫הוא אמר לי שנחתכת מהסרט.‬
‫תופיעי בשתי סצנות, כן,‬ ‫אבל עכשיו זו הופעת קמע, פג.‬
‫בקושי תופיעי בסרט.״‬
‫ופתאום הכול…‬
‫שוב מחשיך.‬
‫כל תקוותיי וחלומותיי…‬
‫מושלכים לפח האשפה. אבודים.‬
‫זו אני, סאם. אבודה.‬
‫אבודה, ובמהרה אישכח.‬
‫תודה רבה לך, מר איינסלי.‬
‫קאט.‬
‫קמיל וושינגטון?‬
‫לא.‬
‫לא, קמיל! לא!‬
‫לא אתן לך לרמות.‬
‫בייבי, אני יודע שאת מסוגלת.‬
‫זאת ההזדמנות שלך‬ ‫להפוך את התפקיד הזה לשלך.‬
‫אבל את חייבת לגרום לזה לקרות.‬
‫קדימה.‬
‫טוב. סלייט.‬
‫אוויס, אני מצטער נורא.‬
‫תנחומיי הכנים.‬
‫איך נודע לך?‬ ‫-משמועות.‬
‫אל תדאגי, זה עדיין סוד.‬
‫אבל אני נרגש מאוד לקראת הסרט ״פג״.‬
‫הלקוח שלי, רוק הדסון,‬
‫מושלם לסרט.‬
‫המשחק שלו פשוט…‬
‫בכנות, הוא כמו ברימור.‬
‫בכל אופן, קשה לי לדמיין‬ ‫אילו לחצים מופעלים עלייך כרגע,‬
‫ולכן שמחתי מאוד‬
‫על האפשרות להסיר ממך עול קטן.‬
‫מה, הנרי?‬
‫את לא יודעת?‬
‫אבוי.‬
‫יש בידי המגזין ״טטלטייל״‬
‫כמה תצלומים שלך,‬
‫יוצאת מתחנת הדלק,‬
‫בחברת גברים שונים.‬
‫כמובן, רכשתי בחזרה את התצלומים.‬
‫לא הייתי רוצה שהם יתפרסמו.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫את הלקוח שלי בסרט.‬
‫אני רוצה שתלהקי את רוק.‬
‫אתה נחש אמיתי, הנרי.‬
‫אבל אתה כבר יודע את זה.‬
‫…מושלכים לפח האשפה. אבודים.‬
‫זאת אני, סאם. אבודה.‬
‫אבודה, ובמהרה אישכח.‬
‫תודה רבה לך, מר איינסלי.‬
‫מוזר.‬
‫נלחצה. קורה.‬
‫הבאה בתור!‬
‫קמיל וושינגטון, טייק 1.‬
‫ופתאום, הכול שוב מחשיך.‬
‫כל תקוותיי‬
‫וחלומותיי…‬
‫מוטלים בערימה של צלולואיד חתוך‬ ‫על רצפת חדר עריכה,‬
‫ומושלכים לפח האשפה.‬
‫אבודים.‬
‫זאת אני, סאם. אבודה.‬
‫במהרה אישכח.‬
‫הבאה בתור.‬
‫מי אלה, הסאמים?‬
‫רוק הדסון, טייק 1.‬
‫ו… אקשן.‬
‫פג, לא אתן לך לעשות את זה.‬
‫את יודעת שאת אוהבת אותך,‬ ‫ושלא אתן לי לוותר על הכול!‬
‫סליחה, פישלתי. אפשר…‬ ‫-קאט!‬
‫פג, לא תיתני לי לעשות את זה.‬
‫את יודעת שאני אוהב אותך,‬ ‫ושלא אתן לך לוותר על הכול.‬
‫פג, לא אתן לך לעשות את זה.‬
‫את יודעת שאני יודע שתוותרי על הכול.‬
‫פיג, לא אתן לך לעשות את זה!‬
‫סליחה, קראתי לה ״פיג״.‬
‫את לא.‬
‫אלוהים!‬
‫כמה טייקים הוא עשה?‬ ‫-67.‬
‫ראיתי מספיק.‬
‫הוא מוצא חן בעיניי.‬
‫בואו נלהק אותו.‬
‫שישים ושבעה טייקים, אוויס!‬
‫לדעתי, הוא מתאים לתפקיד.‬
‫בחנו שחקנים אחרים.‬ ‫אולי לפחות נראה אחד מהם?‬
‫בסדר.‬
‫ג׳ק קסטלו, טייק 1.‬
‫אבל מה אמרת לי על התאבדות?‬
‫כשכל האנשים החשובים מוול סטריט‬ ‫הפסידו את הונם ושמו קץ לחייהם,‬
‫אמרת לי ״סאם, הם בחרו בפתרון ארוך־טווח‬ ‫לבעיה קצרת־טווח״.‬
‫וזה מה שאת עושה עכשיו, פג!‬
‫לא!‬
‫הוא טוב!‬
‫כן!‬
‫בואו נבחר בו.‬
‫מה אמרתי?‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫אני מאחרת לצוהריים עם אלינור רוזוולט.‬
‫אוויס, מה לגבי פג?‬
‫את מי נלהק?‬
‫מן הסתם, את קלייר.‬
‫היא הייתה פחות טובה.‬
‫תאמינו לי,‬ ‫מכאיב לי ללהק אותה יותר מכולם.‬
‫היא בתי. אני לא סובלת אותה.‬
‫גברת אמברג…‬
‫תגיד בבקשה לחברה שלך‬
‫שהיא הייתה מהממת.‬
‫מבחן הבד שלה היה מדהים,‬
‫אבל היא לא מתאימה לתפקיד.‬
‫טוב, אחרי שכתוב קל, היא יכולה להתאים.‬
‫היא כוכבת קולנוע.‬
‫אל תהפכו אותי לאיש הרע.‬
‫מה אתם רוצים שאגיד? מה אייס יגיד?‬
‫אייס לא פה.‬
‫זו ההחלטה שלך, כאן ועכשיו, אוויס.‬
‫בדיוק.‬
‫וההחלטה שלי היא לא להביא את האולפנים‬ ‫לפשיטת רגל, דיק.‬
‫אנחנו נחטוף על הראש‬ ‫אם נלהק את הבחורה הזו,‬
‫וכולם בחדר הזה יודעים את זה.‬
‫אין לי כוונה לקחת את הסיכון הזה‬
‫כשיש לנו חלופה טובה מאוד,‬
‫שעומדת להיות כזאת בלתי נסבלת‬ ‫שאין לכם מושג.‬
‫אוויס…‬
‫לא נותנים לאלינור רוזוולט לחכות, דיק!‬
‫ג׳וספין, תקראי לג׳ק קסטלו‬ ‫למשרד שלי, בבקשה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫ובכן, ג׳ק…‬
‫קיבלת את התפקיד.‬
‫יש!‬
‫סליחה. תודה.‬
‫מזל טוב, ילד. הוכחת שטעיתי.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה, מר סמיואלס. לא אאכזב אותך.‬
‫קיבלתי את התפקיד!‬
‫אז זהו זה?‬
‫בלי התראה?‬
‫ככה אתה מודה לחברך הוותיק ארני?‬
‫שמע, ארן, עזרת לי מאוד.‬ ‫אתה יודע את זה, אבל…‬
‫היו לי לבטים על רקע מוסרי.‬
‫אה, באמת?‬
‫אין צדקנית כזונה זקנה.‬
‫אתה כמו כל השאר, ג׳ק.‬
‫פתאום אתה זך וטהור, מה?‬
‫אתה יודע יפה מאוד שעמוק בפנים,‬ ‫אתה מטונף בדיוק כמו כולנו.‬
‫אז מצידי, תדחוף את ההילה הזאת לתחת שלך!‬
‫אתה חרטטן.‬
‫סליחה, ג׳ק.‬
‫אני שמח בשמחתך. פשוט…‬
‫גם אני חשבתי שמצאתי‬ ‫את הדרך לצאת מהמשחק. אתה יודע?‬
‫זה היה בולשיט.‬
‫על מה אתה מדבר, ארני?‬ ‫-ויויאן לי.‬
‫הקראתי איתה שורות כל הלילה אצל קיוקור.‬
‫״אני מנסה לתת את זה לאנשים.‬ ‫אל תדליק את האור!״‬
‫״בטיפשותי, האמנתי שאת ישרה!״‬
‫ארני! אתה פנטסטי!‬
‫כל כך כן ולא מהוקצע.‬
‫אתה צריך להיות שחקן.‬
‫מה את מדברת?‬ ‫-לא, אני רצינית.‬
‫אתה צריך לשחק בהפקה הזאת!‬
‫היא אמרה שאני צריך להשתתף בהצגה.‬
‫היא רצתה לקבוע פגישה עם טנסי ויליאמס.‬
‫הוא לא התקשר אליי.‬
‫גם לי היו חלומות, אתה יודע.‬
‫מה אני מדבר…‬
‫מזל טוב, ג׳ק. הנה…‬
‫לא.‬
‫הנה 50 דולר לבזבוזים, עד תחילת הצילומים.‬
‫בסדר?‬
‫תחזור הנה כשתהיה כוכב גדול‬
‫ותגיד שלום, טוב?‬
‫טוב. תודה, ארן.‬
‫ידעתי כשראיתי אותך בבר ההוא.‬ ‫יש לך עתיד, ילד.‬
‫ידעתי לפניהם.‬
‫- ליגת המצביעות הלאומית -‬
‫רוחי התעודדה מאוד‬
‫כשראיתי שיותר מ־3,000 דולרים‬
‫נתרמו בערב אחד.‬
‫תודה רבה לכן על תמיכתכן,‬
‫ואנא, תיהנו מסעודת הצהריים.‬
‫הנעליים המזדיינות האלה…‬
‫אלה עקבים בגובה אינץ׳.‬
‫והאינץ׳ הזה הורג אותי.‬
‫מה שלום אייס?‬
‫הוא יצא מכלל פעולה לזמן מה, האמת.‬
‫זה כנראה רק וירוס.‬
‫הוא בבית,‬
‫נח לו.‬
‫מי מנהל את האולפנים?‬
‫אני. על הנייר בלבד.‬
‫אוויס…‬
‫זה פשוט אלוהי.‬
‫איך זה?‬
‫על אילו סרטים את עובדת?‬
‫טוב…‬
‫קודם עשינו מבחני בד לסרט על פג אנטוויסל.‬
‫כן, אני זוכרת שזה קרה.‬
‫נשמע מרתק.‬ ‫-כן.‬
‫אבל… יש לי רגשות אשם.‬
‫זאת שאנחנו מלהקים לא הייתה הכי טובה.‬
‫בחורה אחרת הייתה טובה בהרבה,‬
‫אבל היא שחורה.‬
‫מה?‬
‫משרדו של דיק סמיואלס.‬
‫רגע, מי?‬
‫היא באה עכשיו?‬
‫אלינור, זה דיק סמיואלס.‬ ‫-נעים מאוד, גב׳ רוזוולט.‬
‫אלן קינקייד.‬ ‫-נעים להכיר.‬
‫תענוג.‬
‫מכאן.‬ ‫-תודה.‬
‫בשנים האחרונות סיירתי ברחבי ארה״ב,‬
‫וההתרחשויות שראיתי בדרום…‬
‫ערערו את אמוני באומה הזאת.‬
‫חשבתי שנלחמנו במלחמה‬
‫למען החופש,‬
‫למען…‬
‫הגינות בסיסית.‬
‫ואז, לראות את ההפרדה הגזעית מקרוב,‬
‫את ה…‬
‫ההכאות, מעשי הלינץ׳…‬
‫התחלתי להבין שהאומה הזאת‬ ‫בעצם מתקדמת לאחור.‬
‫אני מבינה ש…‬
‫יש לכם הזדמנות‬
‫ללהק שחקנית שחומת עור‬ ‫לתפקיד ראשי בסרט.‬
‫באתי לעודד אתכם לעשות זאת.‬
‫גב׳ רוזוולט…‬
‫אני מסכים לחלוטין.‬
‫מיס קינקייד?‬
‫אני מסכימה עם ריצ׳רד בכל לבי, גב׳ רוזוולט.‬
‫טוב, סליחה…‬
‫אני אומנם מעריצה מאוד‬ ‫את רכרוכיותם של עמיתיי פה,‬
‫אבל אם נלהק את הבחורה הזאת לתפקיד הראשי,‬
‫הסרט לא יוקרן במדינות הדרום.‬
‫תקרינו אותו בצפון.‬ ‫-הסרט יוחרם.‬
‫כל ההפקות שלנו ייעצרו.‬
‫האולפנים האלה, וכל העובדים שלהם,‬
‫יסומנו כמטרה על ידי הקו־קלוקס־קלאן.‬
‫זה העניין, בקצרה.‬
‫לכן, אנחנו פשוט…‬
‫לא יכולים לעשות את זה.‬
‫כן, זה יהיה…‬
‫בלגן גדול.‬
‫תחשבי על זה,‬
‫איזו משמעות תהיה לזה בעיני…‬
‫ילדה ענייה שחורה,‬
‫שחיה...‬
‫בצריף רעוע,‬
‫באיזו…‬
‫עיירת כותנה, שבה מספרים לה שהיא חופשייה,‬
‫אבל למעשה, חייה לא טובים יותר‬
‫מאלה של הסבים שלה,‬
‫שהיו רכוש בבעלותו‬
‫של אדם אחר.‬
‫תחשבי עליה,‬
‫על מה שזה יעשה בשבילה,‬ ‫לראות את עצמה על המסך הגדול.‬
‫מוצלחת, מכובדת,‬
‫מוערכת.‬
‫הזמן שביליתי בוושינגטון לימד אותי...‬
‫דברים רבים.‬
‫פעם האמנתי ששלטון טוב‬
‫יכול לשנות את העולם.‬
‫אני כבר לא בטוחה שאני מאמינה בזה.‬
‫אבל מה שאתם עושים,‬
‫שלושתכם,‬
‫יכול לשנות את העולם.‬
‫ועכשיו, אם תסלחו לי,‬
‫אני נפגשת עם היק לארוחת ערב בחמש.‬
‫תודה.‬
‫אז מה תעשי?‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬