Зараз час нападати!
Спробуймо!
Час повернути собі вулиці!
Зараз час нападати!
Навчися, дізнайся цей хід!
Тебе розтяли, тепер ріж у відповідь!
Візьми своє життя, поверни його!
Зараз час нападати!
Спробуймо!
Визнай рани глибоко в душі!
У новій «Махабхараті»
Ходімо, уперед!
Візьмімося за руки, розігріймо тавра!
Назви мене!
Осором мене!
Збезчесть мене!
Але я гратиму в цю гру, я!
Можуть замкнути ваші тіла!
Але що зроблять з вашими язиками?
Потягнися, затули сонце!
Принеси всім ніч!
Зараз час нападати!
Спробуймо!
Наші діти знесилюються Поліція й не дивиться
Ми просто не можемо втекти! Час вступити ЗМІ!
Хто побудував ці ґрати?
Стерв’ятники, які знищили наші серця
Немає чого чекати рятівника
Нехай твої слова запалять вогонь
Наблизься до стерв’ятника
Позич інструменти з його культури
Учися в скромних мурах
Які можуть перемогти слона
Ноги самі мене несуть
Дорога мене поганяє уперед!
Мене замкнули й забули
То чому я вільна?
Візьми молотого чилі, схопи, наважся
Не зважай на їх осудливий погляд
Пам'ятай лише про мету
Відійди від загальноприйнятого
Задай те дике й хоробре питання
Яке переверне світ мачизму
Зосередься на меті, сфокусуй душу
Час відповідати жорстокістю на жорстокість
Станеш у нас на дорозі? Викличеш наш гнів
Мене калічили, нівечили й палити
Я мертва й спалена всередині
Я приборкувала лаву в душі
Тепер вона вивергається, відійди
Усе це у моїй свідомості
Свідомість заполонило полум'я жалю
У голові барабанний дріб Хоч скільки кричи, ти однаково мрець
Устай та знищ його владу Нагостри нігті й напади на нього
Слухай, як ми йдемо!
Почуй наш крик, наш рев! Зробімо з лемешів мечі!
Слів із нас достатньо!
Познач його Схопи його
Удар його Поріж його ножем
Зараз ідеться про твоє життя Схопи, забери у власні руки, моє
Стережися, ми помстимося!
Зараз час нападати!
Час повернути собі життя!
Не забудеться жодна сльоза.
Ми примусимо їх усвідомити ціну.
Наша лють розіб’є цю клітку.
У таку пору
ми самі себе соромитимемо.
Зараз час нападати.
Те, що сталося. Те, що бачили.
Те, що почули. Те, що сказали.
Усе неправильно. Усе правильно.
Натовп із близько 50 осіб увірвався в районний суд Нагпура
і напав на злочинця Акку Ядава, якого привезли на слухання.
Натовп зламав двері, увірвався,
зайшов у судову залу 7 і забив його до смерті.
Ці зламані двері —
німий свідок убивства в головному суді Нагпура.
Бхарата, відомого під ім’ям Акку Ядав, місцевого злочинця, тут
зарізали й забили камінням до смерті
за мить до того, як він мав постати перед державним судом.
Натовп із 40 чи 50 осіб, озброєних смертоносною зброєю,
напав і вбив його на місці.
Розвиток подій такий же безпрецедентний,
як і сам злочин.
Усе це сталося так швидко,
що поліція й службовці суду виявилися безпорадними глядачами.
Це знову поставило на порядок денний організацію охорони.
На диво, поліція досі нікого не заарештувала,
оскільки натовп зник майже негайно.
Сьогодні, 13 серпня…
-Англійська, гінді? Гінді. -Гінді.
Ми шукаємо вбивць.
Вони втекли в авторикші.
Поліції повідомили номер транспортного засобу.
Ми привели водія й допитуємо його.
Водій повідомив, що біля суду сіли чотири чи п’ять жінок…
АДВОКАТ ВІЛАС БХАНДЕ СПІВОБВИНУВАЧУВАНИЙ У ВБИВСТВІ АККУ
…які вийшли в Кастурба-Нагар, і вони казали,
що вбили когось у суді.
Потім поліція примчала
до Кастурба-Нагара.
Приїхало принаймні п’ять чи шість авто поліції.
Наш район завмер у тиші.
Поліція прийшла заарештувати мене на роботу.
Мене схопили за руку, виводячи.
Я сказала: «Відпустіть руку. Я йду з вами».
Поглузували: «Уважаєш себе Індірою Ганді?»
САВІТА ВАНДЖАРІ СПІВОБВИНУВАЧУВАНА В УБИВСТВІ АККУ
«Ти вбивця!»
Я сказала: «Як скажете, але навіщо хапати мене за руку, я спокійно йду».
Прийшли жінки, кликали мене: «Бхаган!»
Я сказала: «Мовчіть, боягузи! Не марнуйте час».
БХАГАНАБАЙ МЕШРАМІ МІСЦЕВА АКТИВІСТКА
Вони наполягали: «Будь ласка, слухай…
Ми вбили Акку Ядава».
Вони мене лаяли.
Я вигукнула: «Що за нісенітниця!»
«Ні, ми його справді вбили».
Я сказала: «Чотирьох жінок заарештували. Що буде з ними?»
Я сказала: «Ходімо».
Від Брім Чоук ми поїхали авторикшею…
СІТА ВАШНІК, ШОБХА САКХРЕ МЕШКАНКА КАСТУРБА НАГАРА
…прямо до відділу поліції Садара.
Там було повно людей.
Там було неймовірно багато жінок.
Усі жінки казали: «Ми всі його вбили.
Чому арештували лише тих п’ятьох?»
-Усі жінки були готові здатися. -Усі жінки були готові здатися.
Ми сказали їм заарештувати нас усіх одразу.
Чому вони це не зробили?
Поліція спробувала з нами торгуватися.
Вони зробили нам пропозицію.
«Дайте нам п’ятьох жінок.
Будь-яких п’ятьох старих жінок».
Поліція намагалася урятуватися, кажучи:
«Дайте когось, будь-кого заарештувати».
В. ЧАНДРА ПРОФСПІЛКА Й АКТИВІСТКА
Що вони собі думали? Ми що, торгувалися?
Можна попросити навмання кількох жінок, щоб заарештувати?
Ми не торгувалися!
Але багато мам уважали:
«Мають заарештувати нас, а не наших доньок.
Наші життя варті меншого».
Обмін насправді стався!
Як то кажуть:
«Точка неповернення».
Потім приходить час,
коли жертви вже не бояться смерті.
Мешканці Кастурба-Нагара створили нечинний суд
і за хвилини винесли Акку вирок.
Так, Акку більше не повернеться.
Я чудово насолодилася бараниною на честь його смерті.
Коли свекруха мені сказала…
Коли дізналися, були щасливі.
РОДИНА КХАДЗЕ МЕШКАНКИ КАСТУРБА-НАГАРА
-Усі були щасливі! -Дуже!
-Улаштували вечірку! -Ми були в захваті!
Добре, що він помер!
У чоловіка не було грошей, тож він пішки прийшов
аж додому, щоб сказати нам:
«Чудово. Ми вільні. Більше не буде напруги».
Того дня я купила два кілограми баранини.
Як я її готувала!
Я поділилася з мамою…
МЕЄНА ГАДЖБХІЄ МЕШКАНКА КАСТУРБА-НАГАРА
…ми наїлися досхочу, ще й орендодавцю відправили.
На помин їдять тхаїр саадам, а я їла баранину!
Акку Ядав… Він був моїм другом.
Ми молимося: «Ім’я Бога — правда».
І смерть — це вища правда.
ГЕНДЛАЛ ШРІВАСТАВА ДРУГ АККУ ЯДАВА
Тому так промовляємо.
Його поховали, бо він був неодружений.
Неодружених чоловіків ховають.
Справжнє ім’я Акку було Бхарат…
Бхарат Калішан Ядав.
Коли Акку був молодим, був молочник Баббан.
Він працював у них у домі, доїв корів.
Баббан його дражнив, називаючи: «Ааку-Ааку».
Ааку стало Акку.
Коли він був малим,
він водив худобу до річки.
Щоранку о дев’ятій
він виводив худобу пастися.
Ми були друзями. Він був із заможної родини.
Тобто він регулярно їв. А я ні.
Він грався з моїми дітьми, коли вони були малі.
ШАНТА МЕШРАМ МЕШКАНЕЦЬ КАСТУРБА-НАГАРА
Грали в чижа, у марбли.
Кожний палець був грубий.
У нас пальці тонкі, а в нього були грубі.
МАНІШ ШІНДЕ ДРУГ ЯДАВА
Видоювання корів зробило його руки сильними.
У нього були однаково широкі передпліччя й стегна.
-Він був світловолосий. -І високий, і гарний.
-З гострим носом. -Рівним, як лезо.
-Мав запалі очі. -Його голос…
-У нього був глибокий голос. -Потужний голос.
-Він був схильний до вихвалянь. -Міг устати й сказати:
«Агов, чим займаєтеся?»
-Радо танцював під пісні з фільмів. -Ось як він поводився.
Навіть підлітками
ми крали й грали,
розважалися.
Ми щоденно це робили.
Акку був чудовим плавцем.
Він навчив мене плавати.
Застрибувати було легко. А от вилазити?
Я не міг дотягнутися.
Треба було знайти, за що вчепитися.
Тоді Акку подавав мені руку.
Коли згадую ті дні,
здається, нічого з цього не мало б статися.
ЛІНЧУВАННЯ АККУ ЯДАВА РІЗАНИНА В СУДІ
73 НОЖОВІ РАНИ ЛЮТИЙ НАТОВП ЛІНЧУВАВ БАНДИТА В СУДІ
НАТОВП УВІРВАВСЯ В СУД ЛІНЧУВАТИ ЯДАВА
БЕЗПЕКА НЯАЙ МАНДІР ВИКЛИКАЄ ПИТАННЯ
КАСТУРБА-НАГАР ЗАКРИТО
МІСЦЕВА ПОЛІЦІЯ ВІДДАЄ СПРАВУ КАРНОМУ РОЗШУКУ
МІСЦЕ СВІДКА САМЕ СТАЄ СВІДКОМ
ПОМСТА В НАГПУРІ
СЕРЕД П’ЯТИ ЗААРЕШТОВАНИХ ЖІНОК ОДНА ВАГІТНА
ДО 18 П’ЯТЬ ЖІНОК ЗААРЕШТОВАНІ
ВІДДІЛ ПОЛІЦІЇ СІДАРА ЗАБЛОКУВАЛИ, ВИМАГАЮЧИ ЗВІЛЬНЕННЯ ЖІНОК
УБИВСТВО ЯДАВА ЗАЛИШАЄ БАГАТО ПИТАНЬ БЕЗ ВІДПОВІДЕЙ
Коли повідомили новини,
люди похапцем намагалися зв’язатися з Кастурба-Нагаром.
І соціальні працівники, і добрі люди з околиць.
Вони почали запитувати,
і новини розповсюдилися дуже швидко.
У Нагпур приїхали люди з центру…
МОХАН КОТХЕКАР АКТИВІСТ
…і почали знімати.
Жінки й діти перехопили справедливість у районному суді Нагпура.
Оминувши законні шляхи,
чому жінки взяли справедливість до рук?
Схоже, убили жінки з околиць.
Жінки відкрито зізнаються у злочині, кажучи:
«Акку викрадав і ґвалтував жінок у районі».
Він десять років усіх тероризував.
Він не лише бив чоловіків, але й ґвалтував жінок.
Усі канали приїхали взяти в мене інтерв’ю.
І репортери питали: «Як ви?» Я указала: «Чудово!»
Ми заходимо в Кастурба-Нагар в Нагпурі, і є ознаки нещодавньої слави місцевості,
зарубіжна знімальна група приїхала записати покази жінок.
Жінки з нетрів, які жили в страху перед Ядавом, —
даліти, найбідніші з бідних, раніше відомі як недоторкані.
Багато хто заробляє менше як 50 центів на день, працюючи служницями.
ЗМІ підлили масла у вогонь.
САНДЖАЙ ТІВАРІ ЖУРНАЛІСТ «НАВБХАРАТ»
Шукали рейтинги й читачів.
Жінки вимагали: «Віддайте нам Акку Ядава. Ми його вб’ємо!»
І з цими словами напали й лінчували його.
Померлого звали Бхарат Калічхаран, відомий як Акку Ядав.
Чому жінки Нагпура
відчули потребу вбивати?
Правоохоронці нічого не робили, довелося діяти нам.
Ми не вірили в судову систему.
Усі жінки разом його вбили,
бо він…
Якщо ви вважаєте, що жінки були праві,
візьміть телефон і напишіть повідомлення «ТАК».
Якщо вважаєте, що помилялися, напишіть «НІ».
ВАМ ВИРІШУВАТИ
Хто створив Акку Ядава?
Це питання треба поставити. Воно фундаментальне.
Він жив і входив до певної територіальної спільноти.
Його соціальні, економічні…
ДЖАДІП ГАРДІКАР НЕЗАЛЕЖНИЙ ЖУРНАЛІСТ
…й інші характеристики були такі самі.
Так шкода було почути про смерть Бхарата Ядава.
Він добре поводився у школі.
Він регулярно ходив і гарно вчився.
Але після сьомого класу облишив навчання.
Після цього ми не знаємо, що з ним було, куди він пішов.
У родині було шість братів і шість сестер.
Усі його брати були бандитами.
Затятими злочинцями.
Найстарший, Лаллу, працював на залізниці.
І Лаллу був злочинцем.
Можна здивуватися: держслужбовець і злочинець?
Але так і було!
Усе було гаразд, поки був живий батько.
Коли їхній батько помер,
вони втратили всю худобу й збанкрутували.
Потім їм було нелегко навіть їжу здобути.
Вони продали худобу, щоб видати заміж сестер.
Ніхто не працював.
Ніхто не заробляв.
Акку був наймолодшим і неодруженим.
У нього не було ні їжі, ні майбутнього.
То що йому було робити?
Тож він пішов
шляхом старших братів.
Акку з другом увірвалися до нас додому.
Вони ввійшли й сіли біля чоловіка.
Знаками наказали нам мовчати.
А я його все одно дражнила: «Вас шукає поліція?»
Певно, вони десь грали в азартні ігри.
Він попросив мене перевірити, чи пішла поліція.
Я перевірила, й вони пішли.
Але з ними зник годинник.
Він був на телевізорі, і якоїсь миті він його поцупив.
Хіба я не запитаю, коли в мене зникли речі?
Тому я спитала: «Брате,
коли ти того дня заходив,
на телевізорі лежав годинник, а відтоді він зник».
Він заволав: «Звинувачуєш мене в крадіжці?»
Чоловік був на вулиці, і Акку дав йому сильного ляпаса.
Я була лиха. Хотіла щось зробити.
Як принизливо бачити, як б’ють твого чоловіка.
Мій чоловік — така добра людина,
і щоб його так сильно побили?
Я не могла це витримати.
Я не знала, що зробити з тим мерзотником.
«Як ти смієш?
Як смієш звинувачувати мене в крадіжці?»
Він розбив скляний глечик. Проколов руку.
Був великий поріз.
З руки почала юшити кров.
Я не могла це винести.
Він витирав кров об стіни.
Я благала: «Будь ласка, не плямуй стіни крамниці».
Я перев’язала йому руку тканиною.
Я перев’язала йому руку.
Було лячно.
Батько вийшов купити керосин,
-а Акку відібрав гроші. -Він їх відібрав.
Нам довелося голодувати.
Без керосину не приготуєш.
Через нього ми голодували.
Він поцупив наші гроші на пальне.
Він зібрав цілу купу дрібних грошей і монет
і віддав мені в пакеті.
Сказав: «Маніше, я хочу випити».
Примусив мене порахувати монети
і попросив купити спиртне. Я відмовився йти з тими монетами.
Він казав:
«Заробляєш, так? Віддай мені 10 000 рупій».
Він їх вимагав.
Казав: «Попроси в багатих хазяїв гроші».
Товари моєї крамниці зберігалися на вулиці.
Він серед білого дня забрав їх
і продав.
ЛІЛА КУМБХАЛКАР МЕШКАНКА КАСТУРБА-НАГАРА
Він украв у мене засоби до існування.
Він завдав мені страшної шкоди.
Я була в шоці.
Я кілька годин у шоці сиділа під деревом.
Я була розгублена.
Не могла збагнути… хто я?
Ніщо? Зовсім порожнє місце?
1991 РІК
Тоді саме будували колонію «WCL».
Ми прийшли там красти.
Перестріли там пару.
У всіх були свої мотиви.
Я просто хотів забрати в них гроші.
Але тоді Акку ошаленів.
Хіть застелила очі.
Він спробував знайти усамітнення.
Саме тоді хлопець вирвався.
Він побіг до відділу поліції Кораді.
Завели справу за статтею 354 — розбещення.
До того часу ми були разом,
але потім доля повела нас різними шляхами.
ЦЕНТРАЛЬНА В’ЯЗНИЦЯ, НАГПУР
В’язниця або перевиховує,
або знищує.
Зустрічаєш багатьох людей, купу злочинців.
РІТЕШ БОРКАР НЕЗАЛЕЖНИЙ ЖУРНАЛІСТ
Під їхнім упливом Акку вирішив стати злочинцем,
і насправді став.
Він сів за ґрати за крадіжку…
і хуліганство.
Там він зустрів запекліших злочинців,
і вони почали відвідувати наш район почали.
Акку вмів приймати гостей.
Він давав їм усе.
РАМ ГЕДАМ СИДІВ З АККУ ЯДАВОМ
Знаєте, як пропонують гостям чай, холодні напої?
У нашому середовищі
пропонуємо коноплю, алкоголь, баранину…
Він вимагав м’ясо.
Ніхто не міг йому відмовити.
Потім у них було частування, вони напивалися й ночували в господаря.
Акку розповідав поліції, що відбувалося,
хто що де робив.
Він був інформатором.
Він поїв інших, а сам був тверезий.
Він був розумний, спостережливий.
Умів швидко читати людей.
Він одного його вигляду мороз ішов по шкірі.
Знаєте, як ми одна одній сигналили?
«Агов! Він іде, ховайся!»
-«Тікай!» -Ми інформували одна одну.
Ніколи не промовляли його ім’я.
Кодовим ім’ям було «Мадам».
«Негіднице! Як ти смієш називати мене мадам?»
«Клята! Іди сюди». Він так говорив.
Він лаяв наших мам і сестер.
Для нього всі жінки були клятими негідницями.
Тільки наші чоловіки мають право так нас ображати.
Але від нього доводилося терпіти,
бо ми боялися смерті.
Ми мочилися в каструлі в хаті, щоб не виходити на вулицю.
Ми не могли вийти, бо боялися його.
Він хотів, щоб усюди була тиша.
Ні готувати, ні виходити.
ПУШПА ШЕНДЕ МЕШКАНКА КАСТУРБА-НАГАРА
Він стукав і ламав нам двері.
Він вривався до нас у будинки.
Це були щоденні випробування.
Моя невістка прибігла, ледве дихаючи.
Сказала: «Він грабує чийсь будинок.
У мене калатає серце».
Вона так його злякалася, що втратила ненароджене дитя.
Бідний старий із нашого району помер.
Поруч була вузька стежина.
Похорон мав пройти тією стежиною,
але Акку з бандою там грали в азартні ігри.
Тіло підготували до останньої подорожі, але довелося чекати понад годину,
поки з Акку з компанією дограють.
Лише тоді похорон зміг пройти.
За цей час
не було ні свят, ні весіль.
Ні торгівці, ні продавці, ні водії авто сюди не їздили.
Ми наче були ізольовані.
Наче була комендантська година.
-Наступає шоста година… -Рівно 18:00!
Він розстібнув куртку.
Усередині було багато кишень.
Вони були повні пістолетів, ножів та іншої зброї.
Він мені їх показав, вихваляючись: «Мамо, поглянь!»
Я сказала: «Сину, я вже давно мертва».
Я приїхала до цього міста з села.
Я бачила все це, цю атмосферу, цей смертельний танець, але вижила.
Але моє серце з часом перетворилося на камінь.
Тепер я стала міцна, як камінь.
Я минав Індора Човкі з другом…
РАДЖЕШ КХАНДЕКАР ДРУГ АККУ ЯДАВА
…і побачив мопед біля відділу поліції.
Одна нога Акку стояла на мопеді,
він дивився на Джавсан Токіз.
Я сказав другу:
«Ходімо, познайомлю з другом».
Сказав: «Муннабхай, це Акку Ядав, бандит».
Акку кивнув і поліз у кишеню,
витягнув ножа й розкрив його.
За нами був відділ поліції Індора,
а Акку вистачило сміливості витягнути ніж
і встромити його в сидіння мопеда.
Він сказав: «Так, я Акку Ядав, бандит».
Друг сказав: «У тебе є ніж?»
Він відповів: «А що ще має бути? Ручка?
Я бандит.
Звісно, я ношу ніж».
Його жорстоко вбили ножами, шматками скла й камінням.
Аж 50 жінок напали на нього з ножами й каменями.
П’ятеро жінок, яких ідентифікували свідки, за ґратами.
Але дедалі більше жінок зізнаються,
що теж були в натовпі.
ВИМОГИ ЗВІЛЬНИТИ ЖІНОК
ПІДТРИМКА ВБИВЦЬ АККУ
ЖІНОЧА КОМІСІЯ ВИМАГАЄ ВИПУСТИТИ ЖІНОК, БО ЦЕ САМООБОРОНА
ЖІНОЧІ СПІЛКИ ЗВИНУВАЧУЮТЬ У СПРАВІ АККУ
ЖІНКИ ПОЧАЛИ ДЕМОНСТРАЦІЇ, ЩОБ ВИЗВОЛИТИ ОБВИНУВАЧУВАНИХ
СПРАВА ЛІНЧУВАННЯ АККУ ЯДАВА ЗАПАЛИЛА НЕСКІНЧЕННІ ПРОТЕСТИ
Це інша боротьба.
Чи ми всі за ґратами, чи ніхто.
Ми не поступимося, поки не звільнять п’ятьох жінок.
Поліція безсила.
Усе запитували:
«Маєте дозвіл на протести?»
У відповідь я питала поліцію:
«Акку Ядав мав дозвіл, коли ґвалтував?»
Ми провели мовчазний протест з чорною тканиною на ротах,
засуджуючи поліцію й уряд.
Сказали: «Ви нас не захистили,
а коли ми діяли самі,
ви нам завдаєте клопіт».
Я також оголосив, що 15 серпня
ми не піднімемо державний прапор.
15 СЕРПНЯ 2004 РОКУ
Наші люди хочуть жити простим, безпечним життям.
Нумо працювати разом,
щоб оживити цінності нашої боротьби за свободу.
День незалежності Індії — 15 серпня.
Ми теж хотіли свободи.
Тому вирішили повстати проти ґвалтівника.
Тож одного ранку, а саме 13 серпня, це сталося в суді!
Історично, що це зробили жінки.
Бо уряд Махараштри, судова система й поліція
не вселяли довіру жінкам Кастурба-Нагара.
-На наш бік не став ніхто. -Ніхто нам не допоміг.
Навіть поліція.
-Потім ми сказали… -Лише Аша Бхагат допомагала.
Підтримувала нас.
-Допомагала нам. -Годувала бідних.
Не стояла осторонь, а справді допомагала.
Була наче козуля.
Була маленька, але швидка, як козуля.
Мчала на допомогу.
РЕША РАУТ СЕСТРА АШІ БХАГАТ
І наказувала Акку: «Годі! Відпусти!»
Акку її остерігався…
ЛАКХМІ КХАДЗЕ МЕШКАНКА КАСТУРБА-НАГАРА
…бо вона часто йому погрожувала:
«Негіднику, краще припини зачіпати бідних.
Чи я тебе провчу».
Вона боролася за бідних.
Для нас була справжнім ангелом-охоронцем.
Аша Бхагат продавала алкоголь.
Її звичайними клієнтами були злочинці.
Затяті злочинці.
Акку вважав її конкуренткою.
Потроху суперництво між Акку й Ашею посилилося.
Аша згуртувалася з іншими маратхами
й спланувала вбивство Акку…
прикінчити його!
На той час Акку був уже дуже могутнім.
Ніхто не смів кидати йому виклик.
Тож вони його вмовили, напоїли
і напали з засідки у тій бійці.
Акку боявся смерті.
Його вдарили по голові.
Він намагався захиститися і якось зумів утекти.
А потім просто зник.
Його шукали всю ніч.
Тоді Акку відчув, що маратхи становлять загрозу.
Тому звернувся до носіїв гінді.
Одним із них був Авінаш Тіварі.
Зірка Тіварі сходила, тож Акку з ним потоваришував.
Коли на Акку напали,
Авінаш дав кров, щоб урятувати другу життя.
Авінаш був милим чоловіком.
З усіма спілкувався.
Акку не подобалося, що він був дружнім з іншими.
Акку не хотів ділитися увагою Авінаша.
Казав: «Чи я, чи інші».
Але Авінаш ходив додому й до Аші.
Акку питав: «Навіщо ти ходиш до неї?»
Авінаш казав: «Ти друг, і вона теж.
Я з усіма товаришую».
Вони через це весь час сварилися.
Тоді ще тільки на словах…
1997 РІК
Акку попрямував додому
і повернувся з…
Я стояла біля дороги
навпроти дому Аші.
Акку витягнув ніж зубами й ударив ним Авінаша.
Одного удару вистачило.
Аша кричала на іншому боці.
«Негіднику! Убив таку чудову людину!
Він дав тобі кров, був тобі другом, а ти його вбив!»
Він кричав у відповідь: «Стули пельку.
Іди додому. Ти наступна».
Почалося, як сварка друзів.
Акку не думав, що його вб'є.
Потім він шкодував.
Він каявся,
бо вбив чоловіка з вищої касти.
Це було суворо заборонено.
Спершу чай рано-вранці.
Потім склянку молока.
Потім подавався сніданок, а потім обід.
Навколо вічно розважалися.
Карти, ігри — завжди було що робити.
Для нас в’язниця була хостелом.
Ми носили йому закуски.
Якщо він хотів випити,
потайки приносили алкоголь,
змішуючи його з карі.
Він його споживав і п’янів.
Йому було весело.
Якщо нас не стримає утроба, як може це зробити в’язниця?
Ми вибираємося, завжди.
Якщо не сьогодні, то скоро. Точно!
Він убив Авінаша Тіварі серед білого дня,
а його випустили за десять місяців.
Так швидко звільнили?
Ми були в шоці.
Потім кілька років
він попереджав людей не говорити з Ашею.
Він за нею стежив.
Їхня війна посилилася.
Була спекотна літня ніч.
Вентилятори працювали.
Будинок Ашока був поруч із магазином паану Бабана.
Акку з компанією пили в Бабана з 23:00 до 02:00.
Він купив у мене в магазині цигарки й жувальний тютюн.
Того дня навіть заплатив за них!
Ніколи не платив, а того дня вирішив заплатити.
Так, заплатив 100 рупій.
Я не знала, що з нею станеться,
чи попередила б її.
Її двері були зачинені.
Донька наносила на руки хну…
Вона запропонувала нанести мамі на руки.
А тоді…
Він попросив води, сказав, що друг її сина.
Вона йому повірила.
Вони ховалися біля дверей зі зброєю.
А тоді…
Донька благала відпустити маму,
але вони не послухали.
Потім вбивства…
АДВОКАТ ВІПІН РАУТ, ЗАХИСНИК У СПРАВІ АШІ БХАГАТ
…я їх питав:
«Що ви наробили?»
Він відрізав їй голову й облишив її.
Вони відрізали їй вуха, ніс.
Вони спотворили їй груди.
Це було варварство.
Він убив Ашу, бідолашну!
ДРОПАДА МЕШРАМ МЕШКАНКА КАСТУРБА-НАГАРА
Нам було так шкода.
Він її жахливо спотворив.
Через день після вбивства
ми їли біля лавки на вулиці,
і приїхав фургон поліції.
Акку спокійно сидів у тому фургоні.
Поліція взяла чимало самоса.
Поліція ніколи не платить.
І ми дивилися, як Акку їв ті самоса.
Він відсидів 16 місяців
за вбивство Аші Бхагат.
Я зустрів Акку у в’язниці.
У нього був чіткий стиль.
Він ходив, заклавши руки за спину.
Він привітався зі мною: «Раджубхай, як ти?»
Я запитав: «Ти ще тут?»
Він відповів: «Хіба лев не ходитиме у власних джунглях?»
У судових справах проти Акку
усі свідки ходили за ним…
АДВОКАТ ПРАКАШ ДЖАІСВАЛ КОЛИШНІЙ АДВОКАТ РОДИНИ ЯДАВ
…і він знав вирок наперед.
Тому, що свідки поводилися вороже.
Тому ті справи були на диво прості.
ЦЕНТРАЛЬНА В’ЯЗНИЦЯ, НАГПУР
Після звільнення він влаштував хаос у Кастурба-Нагарі.
Він уважав, що вробив неабищо, вбивши ту жінку.
Тоді все й почалося…
Усе перейшло межу.
Цілу ніч улаштовував галас.
Нікого не пожалів. Дім жахів.
Він тероризував тут усіх жінок.
Їх душі мучилися,
а лють була неосяжна.
У суді та лють вирвалася на волю.
Мою сестру заарештували.
Її дитина весь час питає: «Де мама?»
Але ми не можемо їй сказати, що вона у в’язниці.
Я хочу, щоб сестра повернулася додому.
Тепер нагальним є звільнення п’ятьох жінок,
яких заарештували.
Ми підемо здатися 18-го,
і ми спробуємо їх звільнити.
Нас буде з близько 400 жінок.
Завтра ви повною мірою побачите силу нашої єдності,
коли ті жінки всі здадуться суду.
ЖІНКИ КАСТУРБА-НАГАРА ЗАБЕЗПЕЧИЛИ СПРАВЕДЛИВІСТЬ
ЖІНОК ПРИВЕДУТЬ У СУД ПІД ПОТУЖНОЮ ОХОРОНОЮ
ПРОТЕСТ НА ПІДТРИМКУ ОБВИНУВАЧУВАНИХ У ВБИВСТВІ
АРЕШТУЙТЕ НАС УСІХ: 200 ЖІНОК, ЩО ВБИЛИ ҐВАЛТІВНИКА
СПРАВА ЛІНЧУВАННЯ: 500 ЖІНОК У СУДІ ПО АРЕШТ
400 ЖІНОК ОБВИНУВАТЯТЬ У ВБИВСТВІ
НАГПУРСЬКА РЕВОЛЮЦІЯ
Ніхто не може заперечити той факт,
що жінки брали участь у тому злочині.
Але досі залишається запитання.
Чи саме жінки вбили Акку в залі суду?
Чи ті бідні жінки, хатні робітниці, принесли б зброю?
КРІШНАКАНТ ДОНГРЕ ДОКТОР СОЦІОЛОГІЇ
Акку ніколи не був сам?
Ніколи не ходив до вбиральні?
Він навіть срати ходив Із бандою?
Вони могли вбити його вдома.
Чому в суді?
Ті, хто хотів осоромити систему,
скористалися цим інцидентом, щоб створити розкол у суспільстві.
Ці люди маніпулювали жінками, щоб досягти цієї мети.
Ми кинули їм виклик заарештувати всіх 200 жінок.
Але вони не довели, що жінки цього не робили.
Люди пишуть кримінальне чтиво, так?
Легко читати такі оповіді.
Але це інша історія.
Жінки здатні вбивати?
Чи можуть руки, які ріжуть овочі, вбити людей?
Я так не думаю.
Розтин виявив жахливі травми.
Йому вирвали навіть кишечник.
Жінки можуть убити так жорстоко?
Дехто каже, що чоловіки одягнулися жінками,
убили Акку й утекли.
«Ми вбили Акку!»
«Ми його справді вбили!»
«Що ви верзете? Я вам не вірю!»
Ніхто не хоче вірити, що гноблені, даліти,
або жінки можуть таке вчинити.
Ті жінки не вбивали Акку.
Чоловіки не могли цього зробити.
Насправді це могли зробити тільки жінки.
Я називаю це досконалим убивством,
бо вбивці на очах.
Хтось його вбив, так?
Сімдесят сім ножових ран прямо посеред зали суду,
а ніхто не знає, хто й чому його вбив.
Переклад субтитрів: Дарія Хохель