Наступного дня
рано вранці о 05:00…
О 04:30.
-О 04:30? -Так.
Близько 04:30 чи 04:45
ми почули, як у двері постукали.
І я попросила його піти подивитися.
Він сказав: «Хто прийде о такій порі?»
Ми не відчиняли 15 хвилин.
Потім почули голос.
«Це я, Акку. Відчиніть двері!»
Тоді ми відчинили двері.
Акку сказав: «Маю поговорити з твоєю дружиною».
Він відповів: «Звісно!»
Акку сказав: «Але без тебе».
Чоловік сказав: «Нізащо. Говоріть при мені».
Акку сказав: «Ні, не у твоїй присутності».
Потім Акку витягнув його.
Вбиральня тоді була на вулиці.
Він замкнув його у вбиральні.
Він весь час стукав у двері.
Акку погрожував мені великою зброєю.
Він сказав: «Ходімо зі мною!»
Я відмовилася.
Але він мене потягнув…
Він мене витягнув силоміць…
Було близько 05:00, і ніхто не прийшов на допомогу.
Усі дивилися зі своїх домівок.
Він протягнув мене повз них, і жодна людина не зупинила його.
Просто поховалися в себе вдома.
Він далеко мене відтягнув.
А потім він…
Він…
Він робив зі мною жахливі речі.
Такі огидні, що я навіть не можу про них говорити.
Він сказав: «Я з тобою закінчив!
Чи ходімо зі мною.
Я одразу одружуся з тобою».
Я йому сказала: «Ніколи не піду з таким огидним чоловіком, як ти.
Мій чоловік — хороша людина.
Ми якось проживемо життя».
Тоді я пішла до дому подруги нашої орендодавиці.
Я все їй розповіла.
Вона сказала: «Не хвилюйся, дитя. Купіль змиє це все».
Тож я скупалася й повернулася додому.
Там я побачилася з чоловіком.
Я все йому розповіла.
Він сказав: «Ти зробила це не з власної волі.
Я прийму тебе такою, як є.
Я проживу з тобою життя.
Я не одружуся з іншою жінкою.
Як я можу залишити тебе через це?»
Думаю, ми перші, з ким це трапилося.
-Так. -Так?
Так.
Таке раніше траплялося?
У нашому районі зі мною це трапилося з першою.
-Усе почалося з мене. -З цього все почалося.
Початок!
Чому жінки у в’язниці? Чому вони заарештовані?
Необхідна справедливість. П’ятьох жінок мають звільнити.
Тим часом міська поліція організувала спеціальні заходи
поблизу суду,
бо п’ятьох жінок мають скоро привезти до зали суду.
Зараз нагальною справою
є звільнення п’ятьох заарештованих жінок.
Сьогодні понад 400 жінок
заявили, що зробили це,
що вони вчинили цей жорстокий злочин,
і що здадуться.
Люди почали збиратися о 10:00.
МОХАН КОТХЕКАР КОМІТЕТ ВСТАНОВЛЕННЯ ФАКТІВ
І з 11:00 до 11:30
зібралися тисячі людей.
Площа біля суду…
АДВОКАТ ВІЛАС БХАНДЕ СПІВОБВИНУВАЧУВАНИЙ У ВБИВСТВІ АККУ
…була повна протестувальників.
Було чимало ЗМІ.
Перед судом зібралися тисячі.
В. ЧАНДРА ПРОФСПІЛКА Й АКТИВІСТКА
Випустіть наших жінок! Випустіть їх!
-Скажіть голосно! -Ми єдині!
-Скажіть гордо! -Ми єдині!
Суд припинив роботу, коли адвокати долучилися до протесту.
Наробили галасу й сказали: «Ходімо до районного судді».
Час нашої справи настав об 11:30.
На момент винесення вироку було вже по 16:00.
Тієї миті
ми хвилювалися.
САВІТА ВАНДЖАРІ СПІВОБВИНУВАЧУВАНА В УБИВСТВІ АККУ
Ми були налякані й плакали.
Нарешті нас випустили під заставу.
ЦЕНТРАЛЬНА В’ЯЗНИЦЯ, НАГПУР
Як люди скупчуються подивитися на зірок кіно,
так і побачити цих жінок зібрався натовп.
Допомогти їм прийшли чимало соціальних організацій.
Ми не могли не сміятися, бо люди принесли багато цукерок.
Нас годували силоміць.
-Відійдіть! -Стійте!
-Будь ласка, назад! -Будь ласка, зупиніться!
-Стривайте! -Дорогу, будь ласка!
Відступіть!
Це історичний день для жінок, їхньої єдності,
боротьби й свободи.
Ми, жінки…
ми вчинили благородно, убивши демона.
-Скажіть голосно! -Джай Бхім!
-Скажіть зі мною! -Джай Бхім!
КАСТУРБА-НАГАР СВЯТКУЄ ЗВІЛЬНЕННЯ ОБВИНУВАЧУВАНИХ ЖІНОК
УСІХ П’ЯТЬОХ ВИПУСТИЛИ ПІД ЗАСТАВУ
ЖІНКИ В СПРАВІ ЛІНЧУВАННЯ ВИЙШЛИ ПІД ЗАСТАВУ
ОБВИНУВАЧУВАНІ ЖІНКИ ВИЙШЛИ ПІД ЗАСТАВУ НА ВОЛЮ
П’ятьох жінок, обвинувачуваних у справі вбивства Акку Ядава, випустили,
але запобігання повтору подій має бути
відповідальністю уряду та поліції.
Навіть після такого жорстокого інциденту
ні прем’єр, ні міністр внутрішніх справ
не відвідали район, щоб дізнатися про біль цих людей.
Старі матері ридають,
сестри благають захистити їхню честь…
Опозиційна «Народна партія Індії», може, й заперечує політизацію справи.
Але у світлі наближення виборів
багато політичних партій спробують набрати на інциденті голоси.
Акку Ядав, чоловік із вищої касти,
який убивав, ґвалтував і грабував у цій спільноті далітів,
які на нижньому щаблі кастової системи…
А наступного дня…
САНДЖАЙ ТІВАРІ ЖУРНАЛІСТ «НАВБХАРАТ»
…інцидент набув політичного забарвлення.
Заявили: «Наші жінки…
які були жертвами цього злочинця з вищої касти,
вирішили його долю».
Ні, Акку не дискримінував за кастовим принципом.
Нізащо!
РАДЖЕШ КХАНДЕКАР ДРУГ АККУ ЯДАВА
Він мало знав про касти,
та й не мав на це часу.
Чи цей чоловік колись ґвалтував жінку, яка не була даліткою?
У всіх 40 випадках, про які нам відомо…
СИНТІЯ СТЕФАН
ДОСЛІДНИЦЯ ГЕНДЕРУ, РОЗВИТКУ Й АНТИКАСТОВОСТІ
…він колись торкався жінок, які не були далітками?
Усі його жертви були…
Усі, хто пережив його зґвалтування, були далітками.
Він убивав жінок-даліток.
Він не виявляв упереджень як гнобитель.
Йому було байдуже, чи ґвалтував далітку, представницю нижчої касти чи ядавів.
ПАНКАДЖ ЛОНАРЕ МЕШКАНЕЦЬ ПІВНІЧНОГО НАГАРА
У злочинця немає касти. До якої касти належить ґвалтівник?
Серед нас не було брахманів чи людей із вищих каст.
МЕЄНА ГАДЖБХІЄ МЕШКАНКА КАСТУРБА-НАГАРА
Це була спільнота бідних.
Він нападав на них.
Лише людей з нетрів чи безхатьків —
ось кого він займав.
Він кидав у жінок камені й відводив погляд.
РЕША РАУТ МЕШКАНКА КАСТУРБА-НАГАРА
Це була його стара звичка.
Якщо жінка проходила повз…
ЛАКХМІ КХАДЗЕ МЕШКАНКА КАСТУРБА-НАГАРА
…природно оглядатися, коли йдеш.
Усі так роблять, так?
Він питав: «На що ти дивишся?»
Наче жінки мали бути тваринами з опущеними головами й у шорах,
ні на що не дивитися.
Я подавала сигнал: «Біжи! Він іде!
Будь тут! Ховайся! Заходь!»
Я так попереджала своїх дівчат.
РОДИНА КХАДЗЕ МЕШКАНКИ КАСТУРБА-НАГАРА
Я їх ховала у провулках чи інших будинках.
«Ховайся! Він іде! Тікай!»
Я була перелякана, що він розбестить доньок чи невістку.
«Не підеш до школи!
Я тут! Школа не потрібна».
-Так, він говорив на гінді. -Ніхто з дітей не отримав освіту.
-Ні її, ні її. -Нічиї діти.
Наші дівчатка припинили ходити до школи…
РУШКА ДОНГРЕ МЕШКАНКА КАСТУРБА-НАГАРА
…через страх перед ним.
ДРОПАДА МЕШРАМ МЕШКАНКА КАСТУРБА-НАГАРА
А якщо він зупинить дітей дорогою?
Мама видала мене заміж у 16 через нього.
Ми були наївні.
Ця проблема вплинула на нас із сестрою.
Старша сестра вийшла заміж рано.
У мене теж не залишилося вибору, мама видала мене заміж у 16.
Ми там жили рік чи два.
Мені було років 13 чи 14.
Їжі було мало.
Ми голодували по два-три дні поспіль.
Коли ми гралися, то не помічали, що помираємо від голоду.
Перебивалися на воді.
Їли, що могли,
купували пачку кілець цибулі за п'ять пайсів.
Батьки часто сварилися.
Маму часто били.
Тато був запальний.
Він не любив бути вдома.
Він був дуже жорстоким,
особливо щодо мене.
Він був наркоманом.
Він мало що нам давав, крім стусанів.
Ми потім дізналися, що якісь розбійники зачіпали людей у районі.
Дехто на ім’я Акку Ядав…
Він вривався до людей додому.
Але він ніколи не приходив до нас додому.
Чути про ці візити було страшно,
тож ми не виходили.
Того дня йшов дощ.
Дорога була розмокла.
У нас перед дверима була плита.
Вони ступили на плиту, щоб уникнути бруду.
Його рука вдарилась у двері.
Тато заволав: «Хто цей мерзотник?»
Тобто хто ж так пізно прийшов.
І тоді…
вони просто ввірвалися.
У них була зброя.
П’ять чи шість чоловіків,
і вони були п’яні.
Була пізня ніч.
Тоді він мене схопив.
Мама намагалася його зупинити.
Сказала: «Відпусти мою доньку».
Батько виступив на мій захист.
Тато сказав: «Відпусти мою доньку».
І почав бити Акку.
Щоб упоратися з батьком Акку були потрібні обидві руки.
І я вислизнула в нього з рук.
Я кілька годин ховалася.
Надто боялася вийти.
Вийшла за дві години.
Там зібралися люди.
Мама почала оглядати моє тіло.
Ретельно мене оглянула.
Вона запитала: «Що сталося?
Що вони зробили?»
Батько не міг спитати, тому спитала мама.
Я їй сказала, що ховалася.
Але люди вважали, що мене викрали.
Родиною ми про це мовчали.
Але хто примусить людей мовчати?
Лише людина, що це пережила, знає, що насправді сталося.
Якби вони мене схопили,
я б не вижила.
У них була зброя, так?
Якби напав один, інші б теж наскочили.
Але люди однаково балакають.
Тож я їм казала, що нічого не було.
Навіть нині я можу гордо бути серед них.
Ті, кому заподіяли шкоду, соромляться.
Навіть коли люди нині говорять зі мною,
мені не страшно, я не ховаю обличчя.
Ніхто не скаже, що пережив.
Бо всі цінують честь, так?
Сьогодні їхні діти виросли.
А якщо вони дізнаються про це?
Лише жінці доводиться переживати сором,
тому жінки й не говорять про це.
«Мене зґвалтували,» — жінці таке сказати
в нашому суспільстві навіть нині дуже важко.
Суспільство досі нею гребує.
Кажуть: «Ось дівчина, яку зґвалтували!»
Хоча це на неї напали,
і, можливо, вона нічого сама не зробила, щоб спровокувати сексуальний напад,
їй доводиться нести тягар «безчестя»,
наче вона порушила те, що від неї очікували згідно з нормами,
що вона має бути сексуально чистою.
Мама теж мене облишила.
«Ти нас осоромила!
Ти зіпсувала репутацію родини!
Ми не хочемо, щоб ти жила в нашому домі».
Вона вигнала мене того ж дня.
Власні батьки мене відштовхнули.
Треба засуджувати гнобителя.
Жінка не винна.
Вона шукала проблеми?
Дехто звик звинувачувати жінку.
Кажуть, що вона, певно, спровокувала чоловіка.
Здебільшого вважають, що жінки винні.
Жінки теж звинувачують жінок.
РАТНА ДОНГРЕ МЕШКАНКА КАСТУРБА-НАГАРА
Змініть підхід.
Необхідно змінити підхід!
Часто вважають, що в нетрях…
ПРАКАШ ДЖАІСВАЛ ЕКСАДВОКАТ РОДИНИ ЯДАВ
…жінки знаходять інші способи заробляти,
щоб поповнити дохід.
Я не вважаю, що такі акти
можна назвати зґвалтуванням.
Я б сказав…
що місцеві злочинці користуються
пропонованими цими жінками можливостями.
Він ніколи не зачіпав жінок, ніколи.
З нічого зробили проблему.
ГЕНДЛАЛ ШРІВАСТАВА ДРУГ АККУ ЯДАВА
Якщо він заподіяв шкоду стільком жінкам,
може, дехто б мовчав.
Але хтось би поскаржився, чи не так?
Нічого подібного не було.
У справі Акку
я не пам’ятаю,
щоб публікувалися новини
за його життя про те,
що Акку чіплявся до жінок у Кастурба-Нагарі.
Але з 1999 до 2004 року
Акку став таким серійним ґвалтівником,
настільки небезпечним, що жінкам довелося вбити його в суді?
Це може бути чудовим сценарієм інтернет-серіалу.
Та ситуація в залі суду
нагадує кульмінацію старого фільму.
По-перше, жінки, які ввірвалися до зали суду,
замкнули двері зсередини,
а тоді почали кидати мелений чилі Акку в очі.
Теорія, яку популяризували ЗМІ:
що жінки шукали справедливість,
убивши серійного ґвалтівника,
не повністю правда.
Убивство спричинили не численні зґвалтування.
А війна банд.
Деякі зі звинувачуваних були його сталими поплічниками.
Можна сказати, що вони були членами його банди.
Їхня участь у вбивстві показує нам,
що це була внутрішня чвара банди,
і вони змовилися з місцевими, щоб учинити цей злочин.
Поліція приїхала розслідувати у Кастурба-Нагар
і бере свідчення в хлопців,
і вони заарештовували відучора хлопців.
Ми навіть не можемо залишити район.
Якщо нас бачать не вдома, нас негайно заарештують.
Усі хлопці від 20 до 30 боялися.
Вони облишили роботу.
Ми жили зі страхом, що буде далі.
І тоді поліція обрала хлопців
зі словами: «Маємо заарештувати таку кількість хлопців…
ШОБХА САКХРЕ МЕШКАНКА КАСТУРБА-НАГАРА
…і звинуватити їх у війні банд».
УБИВСТВО АККУ: СПРИЧИНЕНЕ ВІЙНОЮ БАНД?
ВИМОГИ ЮРИДИЧНОГО РОЗГЛЯДУ ВБИВСТВА АККУ
НОВИХ ЛЮДЕЙ ДОПИТУЮТЬ У СПРАВІ АККУ
ЧОТИРЬОХ НАЗВАЛИ «СПРАВЖНІМИ НАПАДНИКАМИ» ЯДАВА
ПОЧАЛИ РОЗШУК ОБВИНУВАЧУВАНИХ У ВБИВСТВІ АККУ
Слідча група карного розшуку мене заарештувала,
але я не назвав жодних імен.
МАНІШ ШІНДЕ СПІВОБВИНУВАЧУВАНИЙ У ВБИВСТВІ АККУ
Я лише дав свідчення проти жінки, яка назвала моє ім’я кримінальній поліції.
Усе було так.
Поліція намагалася з усіх сил,
і їй здебільшого вдалося зруйнувати нашу єдність.
Треба було одразу розслідувати.
Треба було дізнатися, хто винний, і тоді їх заарештовувати.
Вони заарештовували випадкових людей.
Винні були на волі, а невинних заарештовували.
Наступною їхньою теорією було те,
що за такими подіями взагалі стояла група Наксал.
Тож за всім стояли наксаліти.
Хто б це міг бути?
Адвокат Вілас Бханде-старший, Гадлін, представляє наче наксалітів.
«Так вони вигадали фальшивку і внесли це в обвинувачення.
Це вбивство здійснили в суді, щоб тиснути на судову владу
і примусити її відпустити наксалітів.
То хто його вчинив? Я.
СПРАВЖНІЙ ВИНУВАТЕЦЬ — ВІЛАС БХАНДЕ МІСІС ЯДАВ
БХАНДЕ МОЖУТЬ ОТ-ОТ ЗААРЕШТУВАТИ
АРЕШТОВАНОГО ОБВИНУВАЧУВАНОГО ЗАТРИМАЛИ ДО 1-ГО
СПРАВА АККУ ЯДАВА: НОВИЙ АРЕШТ
ДВОХ ЗААРЕШТОВАНИХ У СПРАВІ АККУ ЯДАВА ЗАТРИМАЛИ ДО ПЕРШОГО
ЗААРЕШТОВАНО ЩЕ ОДНОГО
АРЕШТОВАНО ГОЛОВНОГО ПІДОЗРЮВАНОГО
Поліція без причин заарештовує хлопців і забирає їх.
Де ці люди були раніше?
Де був карний розшук? Комісар з помічником і заступником?
Чому раніше не було слідства?
Ми вбили демона. Що зробили ті хлопці?
Поліція мутить воду, щоб захистити посади.
Вони брешуть.
Була група карного розшуку, коли Яшасві Ядав
й інші поліціянти казали:
«Дайте десятьох хлопців, і ми ніколи не прийдемо до вашого району».
-Поліція таке казала? -Так!
-Можете запитати їх! -Так, казали.
Десятьох хлопців?
«Дайте десятьох хлопців, і ми вас облишимо у спокої».
КОМІТЕТ КОНФЛІКТУ В КАСТУРБА-НАГАРІ
Це не війна банд.
Ми вимагаємо, щоб карний розшук штату припинив чинити казна-що
і відпустив усіх невинних хлопців, яких заарештовано.
Якщо хочете когось заарештувати за вбивство Акку,
то заарештуйте всіх жінок, які вбили бандита,
щоб забезпечити собі безпеку.
Це наш пошук соціальної справедливості, ми зробили добру справу.
Думаю…
на це пішов місяць.
У вересні 2004 року оприлюднили доповідь про встановлені факти.
Робота зі швидкої публікації фактів здійснювалася, як підготовка до війни.
Лише тоді можна було зупинити зловживання поліцією владою.
Ми допитали багатьох місцевих.
Багатьох різних жінок. Стару жінку, дівчат з коледжу…
Усі сказали, що зазнали фізичного нападу.
ЮНІ ДІВЧАТА ЗАВЖДИ БУЛИ ЖЕРТВАМИ ЙОГО ХІТІ
ВІН НАПАДАВ І ПОГРОЖУВАВ ВИКРАСТИ
ЛЮДИ: АККУ ВИННИЙ В УСІХ ВИПАДКАХ
ГРУПОВИХ ЗҐВАЛТУВАНЬ У ПІВНІЧНОМУ НАГПУРІ
ЗҐВАЛТУВАЛИ 14-РІЧНУ ДІВЧИНУ
ВИКРАВ І ЗҐВАЛТУВАВ 5 ДІВЧАТ З НЕТРІВ
АККУ ВИННИЙ У 40 ВИПАДКАХ
ЗҐВАЛТУВАЛИ МОЛОДУ ТРУДІВНИЦЮ
АККУ З ПОПЛІЧНИКАМИ ВІДКРИТО ҐВАЛТУВАЛИ
ГРАБУВАВ, ҐВАЛТУВАВ ЧИ НАПАДАВ ЩОДНЯ
НЕ МАЛИ ВИБОРУ, КРІМ ЯК УБИТИ АККУ…
ЦЕ СОЦІАЛЬНА СПРАВЕДЛИВІСТЬ
СУДДЯ БХАУ ВАХАНЕ ВИЩИЙ СУД МУМБАЇ
ЖІНКИ РЕАЛІЗУВАЛИ СПРАВЕДЛИВІСТЬ У СУДІ ЩОДО АККУ ЯДАВА
ДОПОВІДЬ ПРО ВСТАНОВЛЕНІ ФАКТИ
Спершу була теорія, що не було серійних зґвалтувань.
Але потім ця теорія розвивалася й росла,
Акку зґвалтував чотирьох, п’ятьох, потім десятьох жінок.
А за кілька днів у газетах писали,
що комітет заявив, що він зґвалтував понад 100.
Я в це не вірю.
Це дещо перебільшено.
Як міг один чоловік вчинити стільки зґвалтувань?
Він робив це через день.
Якщо він займався сексом із кожною, кого обирав,
навіщо одружуватися?
Для нього це була наче залежність.
Акку був хтивим збоченцем,
як то кажуть «викрадачем цноти».
АДВОКАТ ВІПІН РАУТ, ЗАХИСНИК У СПРАВІ АШІ БХАГАТ
Він постійно шукав секс.
Якось він мене запросив.
«Брате, нині буде. Хочеш долучитися?»
Я відповів: «Ні, дякую».
Ось як він ставився до жінок.
Я це бачив.
Кажуть: «Тигр залежний, щойно скуштує кров».
Так було й із Акку.
Хіть зводила його з розуму.
Йому було байдуже, чи жінка стара, чи дитя.
Це не мало значення.
Коли йому хотілося, він домагався.
Їх було п’ятеро чи шестеро.
П’ятеро чи шестеро людей Акку.
Вони постукали в її двері.
Кричали: «Відчини!»
Її мама запитала: «Хто там?»
Він відповів: «Я з поліції».
Вона відчинила, бо думала, що це поліція.
Він виволік її за волосся.
Він замкнув її маму в хаті.
Її мама кричала зсередини: «Допоможіть! Зупиніть його!»
Вони зірвали з неї одяг і зґвалтували.
Вона благала: «Прошу, відпусти мене! Ти мені, як брат!
Будь ласка, не роби цього! Допоможіть!»
Вона кричала.
«Будь ласка, допоможи, брате! Прошу, допоможи!
Будь ласка, урятуй!» Як вона кричала.
Жоден з цих боягузів не наважився.
Лише визирали з вікон.
Там навколо було так багато будинків.
Якби всі вийшли, він зміг би це зробити?
Він не зміг би зґвалтувати бідолашну жінку.
-І вона була вагітна. -Вона приїхала додому народжувати.
Він зґвалтував бідолашну просто на головній вулиці.
Вона постукала до нас у двері, але я не міг їй допомогти.
З ним була його банда.
Якби я втрутився, вони б мене вбили.
Дехто з місцевих хлопців теж був причетний.
Зґвалтування було справді жахливе.
О 10:30 до мене прийшла мама.
БХАГАНАБАЙ МЕШРАМІ МІСЦЕВА АКТИВІСТКА
Вона поклала доньку в лікарню «Майо».
Я її запитала: «Що сталося?»
Вона сказала, що семеро чоловіків зґвалтували її доньку,
але жодна людина не вийшла допомогти.
Запитала в мене, що робити.
Я сказала: «Подаймо скаргу».
У відділі поліції Індора вона сказала: «Я не можу!
Ти живеш далеко, а мені лишатися в Кастурба-Нагарі.
Він може вбити нас, коли захоче».
Я їй казала: «Так ти теж будеш винна».
Але вона сказала, що він їй погрожував.
«Я прийду завтра і знову це зроблю!
І післязавтра теж!
Ми прийдемо о тій самій порі.
Якщо подаси скаргу, ми вб’ємо вас із донькою».
Він так погрожував місцевим жінкам.
«Якщо одна з вас подасть скаргу, я вб’ю всю родину.
Я всіх порубаю!»
Ось як він погрожував.
Ми пішли в поліцію, спробували.
Але вони відсилали нас один до одного.
«Ти це роби», «Ні, ти роби».
Зрештою ніхто не приїхав допомогти.
Ми довго чекали біля відділу поліції,
але нашу скаргу не зареєстрували.
Натомість поліціянт звинуватив мене.
Мене запитали…
«Дружина мала з ним інтрижку, так?»
Я шість місяців намагався впоратися.
Не мін ні про що думати.
Так, я був винним.
Я не зміг її захистити.
Була причина, сама ситуація.
Я думав день і ніч,
як мені помститися.
Не знаю, чи варто це казати…
Кілька разів намагався помститися.
Шість разів пробував.
Але не зміг.
Він ніколи не приходив сам.
З ним завжди було п’ятеро чи шестеро.
Я виглядав з дверей і вікон, думав, чи він прийде.
Не міг спати. Вічно був напоготові.
Я часто думав: «Хіба я сам з цим не впораюся?»
Але заради безпеки дому й родини
мені довелося замовчати.
Ми, чоловіки з нетрів, живемо дуже бідно.
І в нас малі доньки.
Якби ми кинули йому виклик, він міг викрасти наших доньок.
Не було нікого, хто б наважився кинути йому виклик.
Жодної підтримки від влади чи поліції.
Що ми могли зробити?
У них була зброя.
Що було в нас? Палиці.
Який зиск від палиць?
А наших жінок ґвалтували,
і ми нічого не могли вдіяти.
Ми часто почувалися такими нікчемними.
Ми почали пити.
Як ще впоратися з травмою?
Ми втратили бажання торкатися дружин.
Лише обпечене серце знає цей біль.
Що вони могли зробити?
Вони були повні люті…
СІТА ВАШНІК, ШОБХА САКХРЕ МЕШКАНКИ КАСТУРБА-НАГАРА
…але безсилі.
Гноблені, придушені, це стало нестерпно.
Ми, сестри, вирішили!
Обидві вирішили.
Час покінчити з ним!
Покінчімо з ним.
Я їй казала: «Не хвилюйся, я сяду замість тебе!
Я сяду за ґрати, але ми з ним покінчимо!»
Чому? Бо він би однаково нас убив.
Краще ми перші його вб’ємо!
У нас є хоробрість!
А за три дні він повернувся додому…
Він сів на ліжко і поклав ніж поруч.
Запитав: «Що ви зготували?»
Я сказала: «Чатні». Він сказав: «Дай поїсти».
Я дала йому їжі.
Я залишила його їсти.
Ми змішали мелений чилі з водою.
Ми планували осліпити його водою з чилі
та зарізати.
Потім викинути тіло на колію.
Так планували, але не вийшло.
Він це відчув!
Щойно сів на ліжко, він знав.
Він знав, що ми на нього чекали.
Він залишив ніж і втік.
Я намагалася його покликати: «Ходи й сідай».
Але він так і не повернувся!
Як ми могли напасти поза домом?
Він би свиснув банді.
Щойно нам не вдалося, ми знали, що він нападе на нас.
Тож ми залишили дім і пішли з району.
Крадькома пішли провулками й стежками,
озираючись дорогою.
Ми боялися, що він уб’є нас.
Ми кралися вздовж стічної канави.
І з нами були діти.
ПУШПА ШЕНДЕ МЕШКАНКА КАСТУРБА-НАГАРА
Ми трималися в темряві за руки.
Ми не взяли речі.
У нас були лише наші життя.
Може, наш дім і здається халупою з дерева,
але ми доклали зусиль, щоб зробити його глиняним.
Потім перебудували з цегли й каменю.
Витратили на нього піт і кров.
Як боляче нам було піти.
Його терор був на піку два роки.
Багато хто просто пішов.
ГІТА СЕВАТКАР МЕШКАНКА КАСТУРБА-НАГАРА
Просто пішли.
Через нього земля опустіла.
У районах Нагара Джаріпатка й Пачпалі
люди залишали домівки зі страху перед Акку Ядавом.
Це будинок Уші Нараяне.
Уша була останньою, кому перед убивством погрожував Акку.
Мене звати Уша Мадхукар Нараяне.
Тоді я була цілковито зосереджена на тому, щоб якнайшвидше завершити навчання.
У нас удома все було не надто добре…
УША НАРАЯНЕ СПІВОБВИНУВАЧУВАНА В УБИВСТВІ
…тому я хотіла покращити становище родини.
Освіта допомогла б нам це все залишити позаду.
Уша — моя зовиця. Уша Нараяне.
Молодша сестра дружини.
Вона вивчала управління готелем,
тому одягалася дещо по-сучасному.
Через це
Акку обрав її об’єктом хіті.
Спершу я носила одяг у сумці,
особливо через Акку.
Але якщо запізнювалася й не встигала переодягнутися,
тоді доводилося повертатися додому у формі.
Він завжди коментував моє вбрання.
Треба прикривати ноги.
Не можна носити шорти.
Бо він витріщатиметься.
Якось менеджер був у відпустці,
тому відправив колегу супроводити мене додому.
Тоді дороги не було, тож додому доводилося йти пішки.
Коли ми дійшли до резервуару з водою,
там сиділа його банда.
Тоді Акку й прокоментував:
«Певно, тебе жарять з обох боків.
Певно, втомилася, надавши гарні послуги».
Ці слова здавалися ударами.
Він їх сказав при чужій людині.
Що мій колега подумає про мене?
Мене так шокували ті слова,
що мої освіта й робота здалися марними.
Я була в коледжі зранку до 18:00.
З 19:00 до 23:00 я працювала.
І чоловік просто може таке сказати!
Такі жахливі слова!
Як треба реагувати?
Просто ігнорувати? Піти собі?
Чи відповісти? Щось треба було робити.
Стільки всього трапилося.
Боляче навіть розповідати про ті речі.
Як люди стільки терпіли?
Був останній тиждень липня.
Якось уночі
всі міцно спали, але я почула якісь звуки,
наче хтось ходить поблизу.
Подумала, що це, тварина блукає поряд.
Тому знову заснула.
Але звук посилився.
У стінах мого будинку були незакріплені цеглини.
Тому я витягнула цеглину
і визирнула…
Чоловік 10–12 заходили й виходили.
Я всю ніч не могла спати,
усе думала, що коїться на вулиці.
Коли вони пішли, до мене примчала жінка.
Вона запитала мене, що можна зробити.
Я сказала їй піти подати скаргу.
Ми пішли до відділу поліції і все там розповіли,
але поліція відмовилася реєструвати скаргу.
Сказали: «Реєстрація скарги — не жарт.
Це не дитяча забавка. У вас є якісь докази?»
Саме поліціянт з того карного відділу
розповів про нас Акку.
Він йому розповів, що приходили юна дівчина та пані,
і він вказав на мене.
Усе те, що мені довелося пережити після цього,
було таким жахливим,
що я не думаю, що лиходії з фільмів
могли б вигадати те, що він примусив мене пережити.
1 СЕРПНЯ 2004 РОКУ
Він зібрав усю свою банду
й оточив нас з усіх боків.
Акку був готовий вибухнути.
Він оголосив: «Погляньмо, хто нині прийде рятувати Ушу».
І вони принесли з собою кислоту.
Він сказав: «Я виллю кислоту тобі в обличчя,
тоді можеш усюди хизуватися вродою».
Він на ту мить уже від’єднав наш міський телефон.
У мене був мобільний телефон.
Ми подзвонили швагру.
Він сказав, що його дім теж оточили,
і він не може вийти.
Того дня Акку присягався,
що зробить зі мною жахливі речі.
Він лаяв мою родину.
Він оголосив, що водитиме мене оголеною.
Потім на мене чекає групове зґвалтування,
а тоді моє тіло порубають.
Те, що він учинив із Ашею Бхагат…
Відрізав їй груди, розтяв їй піхву…
І ще гірше, він казав. Він зробить ще гірше.
Він сказав, що зі мною вчинить ще гірше.
Тоді я зрозуміла, що у великій біді.
Зовиця з мамою теж були в небезпеці.
Тому я попросила рідних піти з кімнати.
Вони сказали: «Ні. Ми всі помремо разом.
Як ми можемо облишити тебе помирати саму?»
Я благала брата: «Забери їх.
Будь ласка, облиште мене. Не хвилюйтеся за мене».
Вони казали: «Ми так давно разом,
як ми можемо дозволити тому негіднику тебе зґвалтувати?»
Але насправді вибору не було.
Тому брат дуже неохоче перевів усіх
до іншої кімнати.
Усі поруч це чули,
але ніхто не наважився вийти й зупинити тих бандитів.
Я не уявляла, що мені робити.
Я не знаю, як я додумалася до цього.
Я витягнула газовий балон
і притягнула його аж до дверей.
Тоді я вперше закричала:
«Я ввімкнула газ. Якщо ввірветеся в дім,
я запалю сірник!
Дім буде знищено, але я заберу вас із собою».
Я однаково мала померти.
Навіщо було їх жаліти?
Переклад субтитрів: Дарія Хохель