Побачення в реальному житті чи бесіда онлайн?
ҐУАХАР КАН
Як знайти дійсно сердечний зв'язок в наші часи?
Аби це дізнатися, «КВР»,
«Кохання в реалі», розпочало експеримент.
Четверо наших одинаків після бліцпобачень в реалі
обрали кількох людей для вечері.
РАННВІДЖАЙ
А після вечері кожен відібрав два знайомства з реального життя,
з якими відчув зв'язок.
Тим часом усі чотири самотні учасники спілкувалися онлайн
з цікавими користувачами
і суто за фото й манерою спілкування
обрали двох користувачів для відеодзвінків.
Це означає, що наразі всі чотири учасники
мають по два знайомства онлайн й офлайн.
Тепер з-поміж них
вони мають знайти найміцніший зв'язок у обох категоріях.
І для цього ми повинні продовжувати наші експерименти в Делі,
де наші одинаки та їхні офлайн знайомі проводитимуть разом час.
Чекай-но!
-Двоє обранців разом? -Звичайно!
Тільки тоді наші учасники зможуть порівняти свої почуття
-щодо обох своїх офлайн обранців. -Вибач.
Хто вирішив, що це гарна ідея?
-Привіт! -Як справи?
Я й гадки не мав,
що там будуть якісь ведучі.
-Вітаю! -Як справи?
-Радий зустрічі. -Навзаєм.
Ми обоє такі: «Гаразд, тепер усе серйозно».
-Вітаю, хлопці! -Привіт.
-У вас чудовий вигляд!
Дякую. Ви неперевершені. І ви теж.
Дякую.
Рохане й Чіраггу… Розкажіть щось про себе. Хто ви такі?
Отже, я з Делі.
І я музикант. Граю на гітарі.
-Ого! -А Чірагг?
Починав як помічник директора, тому що люблю письмо.
Крім того, я кросфіт-спортсмен.
Зараз я на 32 місці в Індії
станом на цей сезон.
О! Сюди хтось іде.
Я вже знав, що є дві інші дівчини,
які беруть участь у цьому експерименті.
Але я не знав, хто вони. Ми не зустрічалися.
-Привіт! -Раннвіджай.
Чудовий момент у моєму житті…
САКШІ
Я побачила Раннвіджая
й пані Ґуахар.
Мені забракло слів.
Емоції мене просто переповнювали.
Але ще я хвилювався щодо того, що буде далі.
-Дозвольте все прояснити. Прошу, сідайте. -Так.
Досвід, який ви мали, мали й вони.
Усі ви переживаєте схожий досвід.
Приємно знати, що я не сам у цій подорожі.
Останнім часом виникає це питання,
тому що життя дуже змінилося.
У наш час, якщо потрібна їжа, — тримайте застосунок.
Хочете кудись поїхати, ви не…
Ви просто бронюєте. Усе онлайн. Але моє питання…
Питання, на яке ми всі маємо відповісти…
Коли йдеться про кохання й стосунки,
що краще: онлайн чи офлайн?
Я не мав досвіду зустрічей онлайн.
Як ви довіряєте людям? Поясніть, будь ласка.
Це те, що я зрозумів завдяки цьому досвіду.
Спілкуватися онлайн комфортніше.
Ви можете спочатку пізнати людину, а потім виріши, чи хочете зустрітися.
Я б усе одно сумнівався.
Іноді виявляється, що вони зовсім інші.
Трапляється, що хтось інший веде розмову.
-Так? -Тоді…
Це означає, що питання, яке ми ставимо в «КВР», «Коханні в реалі»…
Що краще? Досить цікаве питання. Навіть щодо вас.
Усім ставили питання, і кожен ділився своїми історіями.
Сакші, розкажи нам про свої романи.
У тебе були стосунки?
З моїм першим хлопцем у мене була щеняча любов, так би мовити.
Він був дуже традиційний, вузьколобий.
Я не могла носити короткий одяг і ходити в зал. Я хотіла приїхати в Бомбей
і досягнути чогось. А він такий: «Не можна».
Боже! Суцільні тривожні дзвіночки.
Так. Такі були мої перші стосунки.
Я втратила батька в дуже молодому віці.
Тому шукала таке почуття, любов…
-Мені шкода. Коли? -Я втратила батька, коли мені було 15.
Зрештою я знайшла хлопця, який мене балував,
але й був авторитарним. «Не роби це.
Не роби те. Не ходи вночі гуляти». Мені це почало подобатися.
Але… Будь ласка, не плач!
Ну… Мені дуже шкода…
Усе гаразд. Будь ласка, не плач.
-Ні. Утратила батька минулого року… -Вчора минув…
-рік. -Мені шкода.
-Ні! -Обійми її.
Так… Причина, чому ти…
Тобто я співпереживаю, бо… Я скажу тобі дещо дуже дивне.
-Я завжди була Ґаухар З. Кан. -Гаразд.
-Ім'я мого чоловіка теж починається на З. -Так.
-На диво. -Оце так.
Ми одружилися поспіхом у 2020 році. Усі питали, навіщо поспішати?
Їм було цікаво, бо ми зустрілися лише кілька місяців до того.
І я не знаю, чому в мене виник цей порив…
що нам слід одружитися у 2020.
Ми побралися,
і за два місяці я втратила батька.
-Тепер ми знаємо, чому поспішали. -Так.
Бо моєму батьку судилося бути на моєму весіллі.
Тому я цілком розумію, що це для тебе значить,
і чому ти могла шукати
схожого на батька. Так?
Так. Так і було.
То кого ти шукаєш на нашому шоу?
Я хочу когось,
кого не змогла б знайти в реальному житті.
Але знайду завдяки цьому шоу.
І, можливо, я зможу знайти контакт.
Ваш досвід реального кохання
-ще, власне, не розпочався. -Так.
Він розпочнеться завтра.
Завтра ви всі розійдетеся по домівках.
-Так. -Гаразд.
А ще ви підете на прекрасне побачення.
Усі ви ходили на бліцпобачення, а після цього на вечерю.
Потім кожен із вас обрав
-двох людей. Так? -Ваші обранці.
Ці двоє людей, яких ви обрали, уже, власне, тут.
-Гаразд. -О!
-Вони вже розважаються! -Вони тусуються!
ВІДУШІ
САКШІ СІНГХ
Вітаю!
-Як ти? -Я добре. Як справи?
Та нічого.
-У тебе гарний вигляд. -У тебе теж!
Тут тільки дівчата? Не бачу хлопців.
Я… Тобто я не знаю.
ЯТІН
-Це новий хлопець, так? -Так.
-Так цікаво. Самотні парубки… -Так. Дуже цікаво!
-Ага. Заспокойся. -О боже!
-Вітаю! -Привіт!
-Як ви? -Дуже добре! Я Відуші.
-Відуші, я Ятін. -Сакші.
-Сакші, я Ятін. Сідайте. -Гаразд.
-Приємно бачити тут хлопців. -Так.
У нас тут була дівчача компанія.
АШІТА
-Привіт! -Привіт!
-Вітаю! Як ти? -Чудово.
-Я з Делі. Звідки ви? -Я з Шімли.
-Шімли? -Так.
-Люди з гірських регіонів світяться… -Так.
-Як справи? -Усе добре. А у вас усіх?
Повернулася до роботи?
-Так. Два дні була в лікарні… -Ти була в лікарні? Усе добре?
-Вона лікарка. -Ти лікарка?
О, ще хтось долучається.
ВІРЕНДРА
-Вітаю! -Привіт!
Як ти? Усе добре?
Ці хлопці знайомі, наче ми з вами.
-Привіт! Сакші. -Вітаю, я Вірен.
Чим ти займаєшся, Вірене?
Я фітнес-підприємець і модель.
-Ого! -Оце так! Круто.
САХІБ
О, ще один хлопець.
Ти що робиш?
Я працюю з другом у компанії, що займається інфраструктурою.
Ми виготовляємо сталеві бочки й зберігаємо бітум.
Звучить не дуже весело,
але ми маємо заводи по всій країні.
ДЖАҐРІТІ
-Привіт! -Вітаю!
-Привіт! Як ти? -Як справи?
-Джаґріті! Як ти? -Ви всі такі гарні.
-Джаґріті, чим ти займаєшся? -Я юристка.
-Нам страшно! Ні! -Лікарка, юристка, актриса…
-І… -Це просто вау!
-Усе, що треба. -Різноманіття персоналій.
ДРУВ
З нами ще одна людина.
Друв…
Мене звати Друв. Я професійний баскетболіст.
Ось чим я заробляю на життя. А ще викладаю йогу.
-О, круто. -Більше не викладаю.
Просто… тому я це сказав.
Я перестав викладати десь два роки тому. Саме тому я це сказав.
Раптом ми побачили двох людей, що прямували до нас.
Усі миттєво обернулися, щоб подивитися.
Раннвіджай і Ґуахар Кан!
САКШІ СІНГХ
Вони були прямо перед нами.
-О боже мій! -Дідько!
У мене зараз серце розірветься!
У цей момент ми, власне, зрозуміли,
де ми.
-Привіт! -Привіт!
Усе стає занадто… О!
-У мене відібрало мову. -Я була в шоку від появи зірок.
-Аякже. -З якого б це дива ми вас не пізнали?
Дякую! Вітаю!
Тепер я відчув, що шоу почалося.
Що означає зв'язок у «Коханні в реалі»?
Дві людини. Хтось з одинаків і один із вас романтично зацікавлені одне в одному.
Як будуть розвиватися події, залежить лише від вас. Але…
Зв'язок між вами має бути, перш за все, романтичним.
-Поки цей зв’язок існує… -Ви залишатиметеся в цьому шоу.
Якщо він згасне, ваша подорож в «КВР» теж закінчиться.
Двоє з вас зійшлися з одним із наших одинаків, знаєте це?
Я тільки щойно дізнався.
-Ясно як божий день… -О, ти не знав?
Тоді я зрозуміла. Він ходив на побачення з іншими.
Не тільки зі мною. Гаразд.
Рада чути.
Гаразд. Отже, тепер це зрозуміло, й ви знаєте, хто ваш…
-У нас є суперники. -Так, Крістал!
Чи бувало у вас таке, що на першому бліцпобаченні
десяти хвилин не вистачило й враження було дивне,
але потім ви пішли на вечерю й все змінилося.
-Так. -Бувало.
-Зі мною бувало. -Що сталося?
Рохан був не дуже балакучий,
але потім, коли ми знову зустрілися,
моя думка про нього повністю змінилася.
-Невже? -Я помилялася.
Я оцінила його за ці десять хвилин, але коли зустріла знову —
усе було чудово.
Мені це не сподобалося, само собою.
Мені не подобалося, коли Сакші говорила про Рохана,
бо в мене своє бачення Рохана,
і я почувалася, ніби…
Він дещо належить мені.
Сьогодні буде дуже весело.
Час розважатися.
Гаразд.
Але ця вечірка не лише для вас.
До вас долучаться наші одинаки.
-Гаразд. -Ми теж без пар.
Завтра…
-Буде особливе побачення. -Особливе побачення.
Зважаючи на сьогоднішню взаємодію, вони оберуть тільки одного з вас двох
на завтрашнє побачення. Воно буде особливим.
Дуже особливим.
Там ви отримаєте можливість
піти далі й зробити ваш зв'язок ще міцнішим.
Не знаю, не можу це описати. Я дуже нервувала.
ДЖАҐРІТІ
Я була схвильована й хотіла, щоб мене обрали. Хотіла на особливе побачення.
Тут, на «КВР», головне — ці зв'язки.
Досліджуйте, веселіться й розважайтеся сьогодні!
-Так. Час розважатися. -Дякую.
-Щиро дякую. До зустрічі. -Дякую.
Усі четверо зайшли водночас.
Я знала про двох із них. Я розуміла, що ці дві дівчини
мають взаємини з чотирма хлопцями.
Друве, яка з них твоя?
-Яка з них твоя? -Яка з них твоя?
Привіт!
Вітаю, друзі!
-Вітаємо в нашому чарівному місці. -Прекрасні люди!
Я так за тобою скучила?
Дякую, що повернувся так швидко.
Він обійняв Ашіту першою.
Однак я була така: «Усе гаразд, він підійде до мене».
-Доля нас звела. -О так!
-Як ти? -Добре, а ти?
-Дуже розчарований… -Чому?
Через розлуку з тобою, звісно.
Бо я чекав на тебе з того моменту, як увійшов, і я такий…
Якщо обидва підійдуть привітатися,
як довго вітатися з кожним із них, і як довго з ними говорити?
Я трохи напружилася.
-Привіт, Сакші. Як ти? -Вітаю! Як справи?
-Як ти? -Сьогодні в рожевому?
У своєму улюбленому кольорі. Мені подобається!
-Ти виділяєшся. -Так.
Я радий, що ти виділяєшся.
-Я ось що дістав. -Залиш тут.
Я нікому не можу довірити. Дуже тендітне. Легко розбити.
Як і моє серце.
Гаразд.
Як справи, лікарко?
Чекала, коли ти прийдеш.
-Якнайшвидше. -Так вона сказала.
-Так, у тебе такий шарм… -Ти не питимеш, гадаю.
-А ти хочеш, щоб пила? -Я хочу, щоб ти робила, як сама бажаєш.
-Вибір за тобою. -Саме за це я тебе й люблю.
Леле!
Якщо влучиш у будь-яку склянку, я з нею вип'ю. Гаразд?
-А якщо я влучу, ти мусиш випити. -Оце й усе?
-Так. Оце все. -Круто.
Так, правил нема. Кошик…
-Досить легко. -Дякую, що підібрала слово.
Навіть не близько.
Промахнувся.
-Ого! -Уперед.
Можеш вибрати.
То що я винен лікарці за консультацію?
Я стільки всього можу назвати.
Не знаю, чи варто.
-Легше. -Так.
-Так краще. -Привіт, красунчику.
Боже, те, як ти продовжуєш фліртувати…
-Я відчуваю… -Коли я з тобою, це природно.
Таке враження, що я граю в захисті,
а ти в нападі.
І я такий: «Дідько! Мені нема чим відповісти».
У мене нема зворотного флірту.
Я відчуваю, що наш зв'язок із Чіраггом
досить міцний.
АШІТА
Відчуваю, що на емоційному
й на ментальному рівні, ми обоє сильно пов’язані.
Найбільше мені в тобі подобається
твій інтелект.
Справді? Дякую.
І емпатія. Її видно в твоїх очах.
Невже?
Це був недолугий жест. Даруй.
До дна!
Після початку вечірки
перше, що я помітила, —
це те, що Рохан відвів Джаґріті вбік.
Вони сиділи разом. Тоді я вперше
трохи приревнувала його.
-У мене зараз дежавю. -Що сталося?
-У мене зараз дежавю. -Справді?
-Здається, що вже бувала тут зі мною? -Так!
Моє обличчя тобі знайоме?
-Тебе це не лякає? -Ні.
-Бо мене лякає. -Ні.
Я рада, що ти частина цього, і я розділила це з тобою.
-Прекрасно. -Чудово.
Мені такі штуки подобаються: дежавю й усе інше.
Власне, не знаю, це так цікаво. Правда?
Нема книг про… Про дежавю мають бути книги.
Я нещодавно замовив книгу під назвою «Дао фізики».
Трясця! У назві є слово «фізика».
Ні, це не про фізику, а про зв'язок між…
Фізикою й духовністю.
Я прочитала книгу Джо Діспензи «Бути надприродним».
Джаґріті дуже розумна. Дуже метка.
Мені таке цікаво. Думаю, ми на одному рівні.
Тебе теж цікавить духовність?
Так, дуже.
Вельми?
-Безмірно. -Як?
-Друже, ми вже говорили про це. -Знаю.
-Я пам'ятаю, але то було поспіхом. -Ти зустрічаєшся зі стількома людьми…
-Ні! -що навіть не пам'ятаєш?
Я все пам'ятаю. Просто то було поспіхом.
-І я б хотів знати більше. -Розумію.
Я не знаю, куди все це йде, але ми обоє погодилися щодо одного:
хай там що, ми маємо бути відвертими одне з одним.
О, ти…
-Тобі я довіритися можу. -Прекрасна гітара.
Чесно, я нікого до неї не підпускаю.
То ти хочеш, щоб всі були присутні під час твоєї гри?
Думаю, краще б я грав лише для тебе.
Гаразд. Можеш зіграти мені, але…
-Інші можуть приєднатися, якщо хочуть. -Можете долучатися.
Якщо він гратиме лише для тебе, це може стати проблемою,
бо ти в нього закохаєшся. Він дуже здібний.
Якщо він гратиме, я хочу це почути.
Підходьте. Нехай усі підходять. Він зараз зіграє.
Якщо хочете долучитися — будь ласка.
-Що там? -Він щось зіграє.
Я не хочу слухати.
За всієї поваги, але зазвичай це відбувається в кінці вечірки.
Хочеш сісти навпроти, чи хочеш…
Гадаю, я сяду на дивані.
Перш ніж він почне грати,
Ашіто, ти не проти, якщо я вкраду його на кілька хвилин поговорити?
Я не дуже вправна в такому, але…
Дуже мило з її боку погодитися.
Але вона не хотіла. А потім вона його погладила.
«Гаразд! Я сумуватиму за тобою!». І я така…
Я відчуваю, що нам треба поговорити.
-Наша розмова ще не закінчилася. -Ти помітила, що я без квіткового принта?
Наступного разу я попрошу тебе порекомендувати мені вбрання.
-Так. -Їй це може не сподобатися.
Так, гаразд… Вона власницька.
Ці хлопці такі: «Якщо ми зможемо зав'язати тут стосунки…»
Що таке? Що ти маєш на увазі? Я не знаю.
Хочеш, щоб я залишилася вірною тільки тобі?
-Я хочу, щоб твоя увага… -Чи варто пізнати інших?
…були прикута до мене.
О, тоді тобі сподобається Ашіта.
-Бо вона така: «Я сумуватиму за тобою». -Я про тебе говорю…
-Як можна за кимось так швидко заскучати? -Отож. Та байдуже.
-Деякі люди так роблять. Хто як! -Ми говорили про увагу.
Усе гаразд.
Мені потрібно більше нашої уваги. Якого біса!
Може, коли ти підеш до неї, то скажеш: «Дякувати богу! Я тут.
Більше не треба говорити з Відуші…»
Мені це ні до чого.
Вона, власне, загалом говорить про мене.
Там розмова зосереджена на мені. Тут я зосереджую розмову на тобі.
Усе добре. Тобі приділено стільки уваги.
Що це за гра?
Ти маєш щось кинути, поцілити й тоді отримаєш ведмедика.
-Я хочу ведмедика! Я дуже… -Я можу дати тобі ведмедика.
-Ні! Ти не можеш його забрати! -Чому? Візьми маленького.
Ти… О!
-Він такий… -Малий?
Я не можу його взяти. Вони мене вб'ють.
Може, дамо йому що-небудь?
-За його гру. -Кому?
Тому, хто грає.
-Думаю, йому треба дати це. -Правда ж?
-Він зрадіє, якщо ти даси його йому. -Я скажу йому: «Візьми.
-«Це тобі!» -І дістань мені великого…»
Уся моя увага перемикнулася на нього, і я відчула, що він дуже хороша людина.
Те, як він мені сказав:
«Так, іди й віддай йому його.
Він зрадіє». Ось чого я хотіла б у своєму житті.
Вітаю!
-Так, пані. -Це тобі.
-За твою прекрасну гру. -О! Справді?
Як гарно! Дуже…
-Я збережу його. -Так. Не віддавай нікому.
На пам'ять про тебе.
-Правда? Він такий красивий і милий. -Я збережу його. Так!
Ятін не п'є, але хтось змусив його хильнути до дна.
І просто за його виглядом я бачив, що він був п’яний.
І незабаром після цього
Ятін і Ананя збоку розмовляли.
Тож я спостерігав і знав, що він напідпитку.
ДРУВ
Поки він розмовляв з Ананією, моя робота все одно виконувалася.
На нашому бліцпобаченні, як я вже сказав, я нервував.
-Я бачила. -Я такий…
«Що ти хочеш запитати?» Я весь спітнів.
На мені був піджак у спеку в Мумбаї.
І я просто спітнів.
І ти кажеш, що приїдеш до Ченнаю в таку погоду?
-У тебе є кондиціонер, так? Цього досить. -Не має значення.
Якщо постоїш дві хвилини надворі, будеш наче водою облитий.
Я про твій піт.
-Така там спека. -Я носитиму з собою пакет із льодом.
Той, який можна всюди покласти.
У кожну кишеню по пакету.
Поки я розмовляв з Ятіном, я дещо почула
АНАНЯ
й дещо побачила вдалині.
Раптом ми почули барабани.
ЯТІН
Я думав, це в мене в голові, бо в мені прокинувся мешканець Пенджаба.
Якого біса? Я така: «О боже! Оце так енергетика…»
Давули тут. Випиймо по чарці.
Настав час шоу.
Коли починають грати барабани, й люди танцюють,
стає веселіше. Вечірка стала іншою.
Коли ми з Відуші танцювали,
я не тямив себе від щастя.
Навколо мене спалахували іскри.
Спочатку були барабани…
Потім кольори…
Потім цей фонтан, і ми думали,
вечірка рухається в тому напрямку. І я така: «Починається!»
ТУСОВЩИКИ
Дозвольте бути відвертою.
Я не люблю себе хвалити, але цього разу мушу.
САКШІ СІНГХ
Коли я вийшла в бікіні,
усі хлопці попадали!
Їхні обличчя були типу…
«Клас! Ото штучка!»
Мало того, що ми розслабилися, одягу на нас теж не було.
Чорт! Усі мали такий класний вигляд!
Це було наче в фільмі «Чоловік, дружина та хтось інший».
Ми троє просто відпочиваємо. Ми були такі… Було так…
Було дуже ніяково.
Само собою, я повністю зосередився лише на Сакші.
Я намагався бути поруч із нею, і Сахіб теж був там.
На мить здалося, що це сцена з фільму «Близькі друзі»,
де Пріянка Чопра, Джон Абрахам і Абхішек Баччан на пляжі.
Я вважаю Рохана привабливим.
Я не очікувала, що його тіло таке привабливе.
Розумієте, він був такий сексуальний, ще й весь час поряд зі мною?
Для мене це дуже приємно.
Рохан нахилився
ближче до моєї шиї й сказав:
«Знаєш…
Мені холодно. Можеш мене зігріти?»
А я така…
Звісно.
Так минув перший день у Делі.
Наші пригоди ще навіть не почалися. Ми ще навіть не розійшлися по домівках.
Не знаю, що буде далі.
БУДИНОК ОДИНАКІВ
ДУРКУЙМО РАЗОМ
Мій будинок найкращий.
Можливо, я ніколи не вийду з цієї кімнати.
Влаштовуйте мені побачення або в цій кімнаті,
або в цьому домі.
Що там, Meet Cute?
Тут так симпатично!
-Так красиво! -Дуже красиво!
Вау!
Привіт, хлопці!
Заходимо і бачимо двох хлопців.
Не наші пари, а інших одинаків.
Я розумію, гаразд. Усі неодружені житимуть разом.
Чорт! Я хотіла б мати таку кімнату
в реальному житті.
Я з неї не вийду, клянуся.
БУДИНОК ДІВЧАТ-ОБРАНИЦЬ
Яке симпатичне місце!
Мені вже подобається.
Вау!
Яка прекрасна атмосфера!
Кольори такі… Вау!
Лишенько!
БУДИНОК ХЛОПЦІВ-ОБРАНЦІВ
То такий великий будинок!
Такий красивий.
Зовсім не схоже було, що він у Делі.
Круто, друже! Дуже круто!
ПРАВИЛ НЕМАЄ
Усмішка розпливлася по моєму обличчю.
Я не міг повірити, де я.
Де будинок хлопців?
То хлопці?
О боже!
-Погляньмо, чи ми можемо когось уздріти. -Хай вийдуть на балкон.
Тобі зможемо подати знаки одне одному.
-То хлопці там? -Думаю, так.
Вони, мабуть, такі: «Бро, це твоя кімната? Віддай її мені».
«Гаразд».
Тепер йшлося про кімнати.
Хто яку кімнату обере?
-Ви вже обрали кімнати? -Ще ні. Ми роздивляємося.
Я ж можу залишити одну за собою?
-Я хочу побачити кімнати. -Я вже залишила свої речі в одній.
Мені сподобалася одна кімната. Я просто заявила, що вона моя.
Я перевезу туди речі, бо хочу ту кімнату.
Джаґріті вподобала ту саму кімнату.
Нам обом сподобався той самий хлопець
і та сама кімната.
Схожий смак.
-Та кімната тепер моя. -Мені та подобається.
-Знаю. Їй теж вона сподобалася.
У них такий схожий смак. Будь то Рохан
чи кімната в будинку.
Уперед, посваріться трохи.
-Ми не сваритимемося. -Хай там що, ми не сваритимемося.
-Ні, тобто… -Ні, але це ще через…
-Дискусія. -…інші речі!
Дві дівчини Рохана сваряться. Нехай! Нам теж було весело.
Поглянь на кімнати знизу. Ходи, зазирни в кімнату навпроти.
-Так, зазирни. -Іди поглянь на кімнату Ашіти.
Покажи їй теж.
-Я бачила. -І вона теж.
Ми обоє вперто хотіли зайняти цю кімнату. Вона дуже настирлива.
Не думала, що хтось із нас поступиться.
Я йду, але це не значить, що я піддалася. Гаразд?
Гаразд, дівчата.
Я прозвала Сакші «татовою принцесою-слеш-річчю». Вона така…
«Слухай, я хочу це, гаразд?
Я заберу собі це. Ти не проти…»
Тож я сказала: «Їй-бо, ти татусева принцеса».
Якщо вона хоче кімнату, хай забирає.
Я прийшла сюди по хлопця. Хай бере кімнату.
Тому я обрала іншу кімнату. Усе гаразд.
Я налаштувала дійсно хороші контакти. Навіть ті два, які зараз маю.
Я зараз така розгублена. Не знаю.
Зважаючи на взаємодію на вечірці, ми мали обрати когось для побачення.
Але мені досі нічого не було зрозуміло.
Скажіть мені чесно:
ви задоволені своїми офлайн-обранцями чи чекаєте на онлайн?
Я чекаю на онлайн, якщо чесно.
-Я була певна. Він точно… -Я так і знала!
-Він, певне, дочекатися не може. -Ну, я відверто кажу.
Але річ не в тім… Тобто мені подобаються обидві обраниці.
Уявіть, якщо онлайн-обранці прийдуть сюди.
-О чорт! -Онлайн теж не триває вічно.
Так.
Почати можна, але доведеться закінчити.
Не можна зустрічатись лише онлайн.
Під час мого офлайн досвіду
я ледве витримувала деякі побачення.
-Я не хотіла з ними говорити. -Знаю.
І показати цього не можна. Я кажу: «Добре, а тепер скажи мені».
Онлайн, якщо вам не хочеться говорити:
«Гаразд. Я з тобою не балакатиму. Мені не цікаво. Бувай».
Іноді дещо мене хвилює… Я шлю повідомлення,
маючи дещо на думці.
-Не знаю, як вони це сприймуть. -Це правда. Так.
Якщо надішлю кокетливий текст, дівчина подумає,
-що він дивак? -Саме так.
Якщо одного дня я фліртуватиму,
-можливо, я в гарному настрої. -Ти фліртуєш? Справді?
-Отже… -Він фліртував учора!
Я роблю так: одного дня я фліртую з усіма.
-Гаразд. -Наступного, якщо я серйозний
і фліртувати не хочу, але вона досі в тому ж настрої…
-Коли раніше фліртував? -Не знаю, як із цим боротися.
Кого б ми раніше не обрали,
тепер перед ними з'явилося більше опцій, так?
-Вони можуть спілкуватися між собою. -Так.
Можуть?
-Авжеж. Упевнений. -Так.
Вілли в них різні, але їм не заборонено спілкуватися.
А якщо після цього ми досі будемо самотні?
Наші обранці западуть на їхніх.
-Це можливо, бо… -Таке вже було.
І наші обранці зійдуться з вашими.
БУДИНОК ХЛОПЦІВ-ОБРАНЦІВ
Мені подобається, що вони дивляться один на одного.
-Кому хочеться зайти в ту віллу? -Отож! Я теж про це думав.
Мені дуже цікаво,
САХІБ
що четверо самотніх хлопців в одному будинку, а навпроти
чотири самотні дівчини.
Зрештою, я зайду в ту віллу. Усі ми зайдемо.
Ананя та Сакші не тут. Отже…
А якщо вони разом?
Ті два хлопці й дві дівчини.
Тоді вони закрутять роман. Це неприпустимо.
-О! Вони нас бачать? -Ні, думаю, лише ми бачимо їх зовні.
Це одностороннє… Це одностороннє скло.
-Ото спека. -Побачимо, що там?
-Так. -Крихітний.
Вони або нас не бачать, або ігнорують.
-Але хіба нам можна… -Тусуватися з ними?
-Чи, може, помахати… -Так.
Вони поряд із нами не просто так.
І тут нема Чірагга чи Рохана.
-Вони поряд не просто так. -Так.
Йо.
-Він щойно ввімкнувся. -Де м'яч?
І ми всі такі: «Що це?» А тоді здійнявся галас
через той шум:
«Агов! Підіймайтеся сюди! Зараз щось буде!»
«Зустрічайте ревнощі, невпевненість і власницькі почуття,
також відомі як "кохання"».
Я вже й так трохи ревнувала.
А ще якщо додадуться невпевненість і власництво?
Що це? Що буде далі?
«Зустрічайте ревнощі, невпевненість і власницькі почуття,
також відомі як "кохання"».
Ні, я не згоден.
Ні, так і є, друже.
Для мене ревнощі — це прояв любові.
Якщо ти власницький або ревнуєш когось,
це значить, ти закоханий в неї.
Ревнувати до певної міри — нормально.
-Так. -Гаразд.
-Але невпевненість? -Невпевненість — ні.
Крім того, може бути різний ступінь.
Це не має бути одержимістю. Якщо кінець… Усе, що занадто, то… Будь ласка.
Це означає, що ми будемо невпевнені, власницькі й ревнуватимемо
одне одного.
Дві дівчини ходили на побачення з тим самим хлопцем.
Тож я подумала, що це попередження… Це могло статися в цьому будинку.
Бо якщо я йду на побачення з Ананією, і Ятін знатиме,
тоді, в якусь мить, хай там що,
те почуття точно з'явиться.
«У кого є бажання піти сьогодні на побачення?»
У мене…
-Відправте нас усіх негайно. -Усі ми.
У сповіщенні запитувалося, хто хоче сьогодні піти на побачення.
Тоді до нас дійшло — це те, що казали нам Раннвіджай і Ґуахар.
Що двоє з нас підуть на побачення.
«У кого є бажання піти сьогодні…»
-У мене є бажання. -У мене!
-Я хочу піти!
-Я хочу на побачення! -Я хочу на побачення!
-Я хочу!
Стільки невідомості. Я так не можу. Meet Cute, розкажи нам швидше.
«Відуші, Чірагг хоче піти з тобою на фітнес-побачення.
-Вдалого вам тренування!» -Гаразд!
У мене було таке відчуття, що вона перша в його списку.
Він віддає їй перевагу.
Бо раніше на Холі-вечірці я помітила, що Відуші йому більше подобається.
Вони більше розмовляли, й він ходив за нею всюди.
-Яке саме тренування? Тепер ти вирішуєш? -Гей, у залі. Там написано!
У неї такі непристойні думки!
Так, гаразд.
«Сахібе, Сакші приготувала цікаве побачення
-для вас двох». -Гаразд.
-Ну, добре. Гаразд. -Сахібе!
Як круто! Оце так!
Зробімо це.
-Зробімо це. -Розважайся.
-Усього найкращого!
Минуле наше побачення з нею
було прекрасне.
Тож я думав, можливо,
ми збережемо найкраще наостанок.
Усе гаразд.
«Джаґріті, тобі теж варто розім'ятися. Рохан запланував цікаве побачення!»
Вітаю!
Авжеж, я була розчарована.
Я цього не очікувала. Я думала, що Рохан обере мене.
Він схиляється більше до неї?
А навіщо тоді він сказав, що зі мною він провів найкраще побачення?
Друже, твоя черга.
ДРУВЕ, АНАНЯ ХОЧЕ ПОБАЧИТИ КРАЇНУ.
Тоді гаразд. Я піду раніше.
«Друве, Ананя хоче…» О! Щасти, друже!
ВДАЛОГО ПОБАЧЕННЯ
ЯТІН
Я хотів піти.
Ти завжди маєш такий класний вигляд, коли тренуєшся? Хіба це не…
Я ж казала, що люблю вбиратися.
Похід у зал — не виняток. Так.
-А ти тренуватимешся в цьому? -Отак я займаюся.
-Сьогодні я твій тренер. -У мене неприємності?
Ні, аж ніяк.
Зазвичай, це за мною
постійно упадають.
Для мене це природно.
І було цікаво, як я почуваюся.
Я прислухалася до себе й…
Ти йшла попісяти, а потім сказала…
-Я пам'ятаю. -Ти сказала…
-Я пам'ятаю. -«Я не хочу йти пісяти…»
А повернувшись до тебе, сіла на твоє місце.
Це було дуже смішно.
Я пам'ятаю, ти такий: «Ні, я тут сидітиму».
І коли ти прийшла, я усвідомив, що пересів.
У мене не було вибору.
-Не було? -Ні.
Тобто я не пішов спеціально й пересів. Так сталося.
-Я цього не робив для… -Ти сидів на тому місці,
-яке я тобі залишила? -Так.
Це головне. Круто! Виходить, я не все можу контролювати.
-То й гаразд. -Ага.
-То яким було твоє перше враження? -Перше враження…
-На бліцпобаченні. -Так.
Спочатку я подумав, що ти така… Я не хочу з нею говорити. Вона нудна.
А тоді…
Жартую.
Я відчув твою енергетику, побачивши твій пірсинг, твої сережки…
Ти справила на мене таке враження…
Типу бешкетниці.
А коли ти відкрила рота, це було схоже на мову ангела.
Отож я одразу такий… боже, це так…
Мені це сподобалося. Для мене, якщо дівчина надто мила…
Мені хочеться чогось дикого.
Бо я теж такий.
Тож мені хочеться мати типу співучасницю злочину, яка… Якщо я…
Разом ви не знудитеся. Ви маєте бути такими… веселими!
-Це має бути щось… -Божевільне!
Типу: «Хочеш таке утнути? Так, дідько, я хочу це утнути!»
Навіть не кажи мені, що я робитиму.
Тобі навіть не треба казати мені, куди ми їдемо.
Просто сиди в машині.
Ти знаєш, куди ми їдемо?
-Гадки не маю. -Гадки не маєш?
Я просто дуже схвильований.
-З нетерпінням чекаю. -Це дещо незвичне.
-Так? -Так.
Тобі точно сподобається.
БАГАТІ ФЕРМИ, ВАША МІСЦЕВА ПРИРОДНА ФЕРМА!
ПАПАЯ
КАРДАМОН
Вау! Прекрасне місце.
Дивовижне, їй-бо.
-Сакші, Сахібе, як ви? -Вітаю.
-Дуже добре. -Я добре, дякую.
-Вітаємо в «Багатих фермах». -Так.
Сьогоднішня дата особлива для вас обох.
Це досвід, не схожий на будь-який інший, який ви досі мали.
Зараз я проведу вам екскурсію.
Ви назбираєте овочів. У нас тут є кухня.
У вас буде місце для приватного обіду на двох.
-Ого! -Пригодуєте, що забажаєте.
Усе буде дуже свіже, органічне з ферми.
-Ну. -Мені подобається.
-Так? -Абсолютно.
-Умієш готувати? -Ні.
Він почав зі скаженої розтяжки.
Я така: «Що це?»
Побачивши, як він розтягувався, я думала: «Гаразд».
ЧІРАГГ — ВІДУШІ
Якого біса!
Так.
Він задає мені найважчі вправи!
Робив віджимання й фліртував. Я сказала: «Не відволікай мене».
Я мала б просто дивитись тобі в очі й…
-Саме так! Хіба це краще? -Так! Збуджувати тебе!
-Що! -Не кожен зоровий контакт зможе.
Має бути влучний момент.
ДІЛЛІ ХААТ
Це буквально те місце, куди я приходив у дитинстві.
«Діллі Хаат» — це блошиний ринок,
де представлені магазини з 28 штатів.
І він дійсно вражає. Тут стільки барв.
Треба купити парні сережки.
-Мені й тобі. -Ще б пак.
ДРУВ, АНАНЯ
Гадаю, я зніму цю й зараз-таки одягну нову.
І на всі побачення, на які ми підемо,
я її носитиму.
«STUDIO EKKO»
-Привіт! -Вітаю! Привіт!
ДЖАҐРІТІ — РОХАН
Джаґріті.
Рохан. Радий зустрічі.
Я Арджун. Вітаю в «Studio Ekko»
-Сьогодні ми спробуємо йогу в повітрі. -Гаразд.
Усі пози йоги, які ми робили на землі, набудуть нових сенсів.
Гаразд.
Добре.
Оскільки я займаюся танцями на пілоні, подумки я відчувала тиск,
що повинна зробити все правильно, або ж не зможу дивитися йому в очі.
І я знаю, що він теж відчуває тиск, оскільки Рохан також має вразити мене.
Я розслабилася. Я знала: ми обоє повинні вразити одне одного.
Ми з ним рівні. І стрес зник.
Хай там що ми втнемо, усе гаразд.
Коли ті двоє пішли на побачення, ми думали, чим зайнятися.
-Назви мені те, що робить тебе щасливою. -Дивлюся на тебе зараз-таки.
-О боже, я зараз стрибну! -Не стрибай. Зачекай.
Леле! Ви чули, що вона сказала?
Ти просто пішов, не заспівавши жодної пісні.
Я візьму укулеле.
Неси.
-Що? -Я думала, що ти…
граєш тільки для Сакші Ґупти.
Зараз ви тут.
Отже, зараз ви для мене найособливіші.
Наша краса сьогодні для тебе.
ЦУКРОВИЙ БУРЯК
ЧЕРВОНА КРУГЛА РЕДИСКА
Це буряк.
САКШІ — САХІБ
Тут так чудово.
У нас був маленький кошик овочів, які ми мали приготувати.
Але, як це зробити — я й гадки не мав.
-Хочеш моркву? -Так, я люблю моркву.
-Ого! Я вражена! -Так!
Ну…
Так, і буряк.
Твій улюблений.
-Гей, така модна… -Ні, це не буряк. Що це?
-Думаю, це редис. -Це буряк? Тоді де буряк?
Схоже, ми не той кошик взяли.
Я не хотів, щоб цей час промайнув. Я хотів його сповільнити,
але, звісно, це час. Я не міг цього зробити.
Не відволікайся. Я навіть не дивлюся на тебе.
Цей хлопець по вуха в мене закоханий. Йому вже нічим не допомогти.
Не посміхайся. Як тебе бити, коли ти посміхаєшся?
Ти себе не захищаєш. Я справді можу тобі врізати.
-То вріж. -Що буде з твоїм милим личком?
-Що тоді робитиме Ашіта? -Усе гаразд. Вона лікарка.
О так!
Ми забули все про побудову стосунків. Нам треба було говорити.
Але сьогодні ми вирішили битися.
Ну ж бо, бийся! Що ти робиш?
Наші колишні.
Коли розповідатимемо про наш день, можемо сказати, що бачили колишніх.
Так, яке чудове побачення.
Я зі своєю майбутньою й колишньою! Оце так!
-Невже я сказав «майбутньою»? -О! Мені подобається.
Я просто спостерігав, як ти на це відреагуєш.
Реакція хороша. Круто.
Одна нога тут.
Трохи вище. Ось так.
Загалом ми з Роханом просто розмовляємо.
Фізичний потяг між нами
поки що не такий сильний.
Трохи далі.
Спочатку відступи нижче…
Я подумала:
а якщо трапиться щось незграбне чи щось дивне.
Я в жодному разі не хочу завдати йому болю.
Ми називаємо це позою човна. Випряміть руки.
Побачення ставало кращим.
Десь посеред ферми цей прекрасно накритий стіл, пляшка вина,
тільки ми двоє й захід сонця.
-Серйозно, тут так красиво. -Неперевершено. Неймовірно.
Це було значно краще, ніж я уявляв.
-Значно. -Воно було того варте. Так?
Цілком.
Що більше часу ми проводимо, говоримо…
То кращі в мене відчуття.
-Скажи? -Стає краще.
Наше побачення було особливе, словами не передати.
Я відчув, що зрештою за купу років
я міг відкритися й бути собою з дівчиною.
Це був для мене знак,
що, можливо, вона та сама.
-Це стійка. -Добре, це…
І не забувай завжди захищати обличчя. Це найголовніше.
Завжди захищай обличчя.
Повернувшись додому після побачення,
я не очікувала, що таке станеться.
Ми отримали сповіщення від Meet Cute.
«Фотографії можуть бути варті тисячі слів,
але відео — це ще краще.
Час установити зв'язок по відео зі своїми онлайн-обранцями».
-«Хочете побачити?» -«Хочете побачити?»
Зараз Meet Cute намагається нам сказати,
що разом із розвитком вашої історії,
прогресує й інша історія, коли ви спілкуєтеся з людьми в інтернеті.
Я дуже зраділа, що нарешті мало початися щось нове.
У Meet Cute мені сподобалися кілька фотографій
і розмова з людиною, коли ми спілкувалися.
Але під час відеодзвінка все інакше. А якщо мене ошукали?
Гей, Meet Cute.
ДЖАНГЛІ ДЖЕНТЛЬМЕН, ВЕГ ПЕНДЖАБІ
ДАЛІ
-О-о! -О боже мій!
-Гляньте на їхні пози. -Гляньте на них обох.
Кола я вперше побачила фотографії, я, звісно, трохи приревнувала.
Можна сказати, відчула…
Невпевненість.
О боже мій! А досі ти робив такі гучні заяви.
Що закоханий у мене. То було лише для шоу?
Знаєш що, Друве?
До біса це все.
Ого!
«Найслабкіші партнери залишать будинки сьогодні ввечері.
Сподіваюся, ви з розумом використаєте цей час».
ПАМ'ЯТІ А. ВІСВАНАТА
Переклад субтитрів: Наталія Боброва