Jeg ringer deg tilbake.
Det øyeblikket jeg så henne…
Jeg følte at jeg ikke kunne gi slipp på henne.
"Tid for en avgjørelse!
Velg din siste nettkontakt.
Hvem føler du deg mest knyttet til?"
Hva i helvete?
Plutselig ringer du dem, og må fortelle dem
at det ikke fungerer.
-Hei! Hva skjer? -Hvordan går det?
Det er bursdagen min i dag.
-Gratulerer med dagen! -Takk.
Skulle ønske jeg kunne gi deg en gave… Eller en klem.
Kompis, jeg skal gi deg den verste gaven noensinne!
Hvordan skal jeg si det? Så…
Ved å sammenligne samtalene vi hadde på videochat
og chattene vi hadde,
må jeg velge én for å gå videre med.
Jeg har bestemt meg.
Jeg er så lei for det.
Jeg sverger til Gud
at det føles fælt, for det er bursdagen din i dag og…
Det går bra.
Jeg vet ikke om jeg kan bli kjent med ham som person, eller som venn,
men jeg vet at
at han ikke vil være en del av reisen
hvor jeg prøver å finne kjærligheten.
Hallo!
Hva skjer?
Å, faen!
Jeg må ha en sånn samtale på begynnelsen av dagen.
Hva er galt?
Så…
Jeg tror planen vår for halloweenfesten…
…må avlyses.
Det er greit.
Ikke tenk på det.
Ok, for å være ærlig,
elsket jeg å snakke med deg.
Men det føltes som å snakke med en venn mer enn noen som…
Det er helt greit.
Jeg er glad du likte samtalen vår,
og det faktum at du sier
at du føler at du har snakket med en venn, er søtt!
Det går bra.
Ok, da.
Jeg skal ikke oppta mer av tiden din.
-Det var hyggelig å snakke med deg. -Takk for at du er så…
Jeg håpet bare
at personen jeg bestemte meg for å gå for, er verdt det.
Jeg er sikker på at jeg avviser et stort menneske nå.
Det har vært en glede.
Ha det!
Når du må bestemme deg
basert på fakta,
kan man bli ubesluttsom.
Meet Cute, vennligst ring Makuna Hatata.
-Hei! -Hei!
Jeg ville bare fortelle deg at jeg virkelig liker deg, og…
Jeg liker å snakke med deg.
Og jeg vil gjerne gå ut med deg en gang.
-Vil du det? -Ja.
Det høres bra ut.
Kult. Perfekt.
Jeg er lei for det som skjedde. Det var en feil. Tror jeg. Ja.
I hodet eller hjertet?
Jeg er fornøyd med avgjørelsen, for jeg fulgte magefølelsen.
Hvis jeg bare tenker på hvordan det ville vært med den andre personen,
er det bortkastet.
Jeg unngikk det ved å ignorere henne.
Jeg har ikke mot til å si til noen at jeg ikke liker dem.
Hvis du ypper til bråk med meg, så er jeg veldig direkte.
Avgjørelsen du tok om å ignorere ham, var med den hensikt at
-du ikke vil håndtere det mer. -Ja.
-Du tar et standpunkt. Ikke sant? -Ja.
Dette er noe du også burde gjøre i livet.
-Hva skjedde? -Ingenting.
-Sa du ja til begge? -Nei, kompis.
Du er min eneste ekte forbindelse nå.
-Vil du ha litt vann? -Masse.
Vil du ha juice? Gi ham litt vann.
Vil du ha noe annet?
Kanskje du burde… Standpunktet du tok nå
er noe som burde reflekteres i relasjonen i virkeligheten også.
Hva så om jeg i mitt tidligere forhold
ble veldig såret på et tidspunkt,
og jeg ville avslutte det.
Men jeg er en som lett lar seg overbevise
og jeg blir lett manipulert. Om jeg skal være ærlig,
overbeviste han meg ved å si: "Jeg elsker deg nå.
Ikke gå. Jeg skal forandre meg.
Jeg kutter hånden og sånt…"
Kutte hånden?
-Hva som helst. -Be ham om å dø.
Og nå takler jeg ikke engang denne enkle situasjonen
hvor jeg bare må si at jeg ikke er interessert.
Hvorfor takler jeg det i det virkelige liv?
For å gi deg et oppriktig råd, foreslår jeg
at selv om du har ignorert ham,
hvis du fortsatt kan gå og si til ham at du er lei for det…
Det vil gjøre underverker for ham, for han vil få en avslutning,
og det vil også gjøre underverker for deg fordi du tar et standpunkt.
Ellers vil du fortsette å gjenta det samme.
-Jeg vil gråte. -På gårsdagens date…
-Hva skjedde? Gråter du? -Jeg vet ikke hvordan…
-Det går bra. -Han gjør meg mer selvbevisst.
Men det er bra at du faktisk forstår…
Jeg kommer også til å gråte. Jeg har også et dilemma nå.
-Ikke gråt. -Da bør du hoppe over historien min.
Hvis du er redd for å gjøre noe, bare si en, to, tre og gjør det.
-Du ignorerte ham, det samme gjorde jeg. -Du også?
Jøss!
-Jeg klarte det ikke. -Faen! Nå begynner jeg å gråte.
Alle de fire single bor på samme sted.
Nettopp! Det hadde vært gøy om vi bodde i samme villa.
De tilbringer nok ikke tid
-med hverandre. -De gjør det.
-Hvordan vet du det? -Selvfølgelig.
-Rohan sa det. -Hva sa han?
Alle fire sitter og diskuterer sammen.
Og de prater.
-Om oss? -De slapper av.
Og han sa: "Vi er veldig gode venner nå. "
-"Vi er veldig gode venner nå"? -Ja.
Rohan og Chiragg er gode venner.
-Jaså? -Ja.
Det er interessant.
Ikke vær redd, jeg tar meg av det.
Jeg sa til dem at vi fire er gode venner,
og at vi også snakker sammen.
Rohan sier det selvfølgelig til Chiragg. De to jentene vet også
at karene deres også flørter med oss, så de bør være forsiktige.
-Jeg helte bensin på bålet. -Fortalte du dem alt?
Hør her, spillet er sånn at
du enten gjemmer alle kortene dine
eller avslører alt.
La dem bekymre seg litt også. Det er ikke urimelig.
Nettopp.
Alle fire bør bekymre seg,
hvorfor bare oss?
De har valgmuligheter, ikke sant?
-"Savner du noen?" -Har du vann?
"Savner du noen? De savner deg også.
Nyt kvelden i kontakt-husene. "
-Ja! -Hørte du de gode nyhetene?
-Jeg hørte det. -Mer enn å være glad for å møte Sahib,
-er jeg redd for å møte den andre. -Vi er der.
-Vær så snill, vær der. -Vi skal hjelpe deg.
Jeg visste ikke hva jeg kunne forvente. Vi skulle dra dit.
Jeg visste ikke hva vi skulle gjøre der.
Alle hadde gledet seg til det.
Vi single hadde snakket lenge om det.
Vi må tilbringe mer tid med dem. Vi trengte en rolig situasjon.
Vi ville ikke ha det presset fra dater. Vi trenger bare litt
ro eller avslapning med dem.
Fint.
Det er vakkert.
Kjære, jeg er hjemme!
Hva skjer, folkens?
Jøss!
De kommer til å starte en krig her.
Hva kommer til å skje? Alle jentene er her
og alle kontaktene våre er like, og begge var her.
Det kom til å bli så pinlig og rart.
-Står til? -Bra! Hvordan går det?
Hei! Hvordan går det?
-Hva skjer? -Hei, 4. juni!
Godt å se deg igjen.
-Bra. -Hei.
Hei, folkens!
Jippi.
-Hei, gutter. -Hvordan går det?
Hyggelig, ikke sant?
Bra. Takk.
I kontakt-huset var jeg sikker på
at Virendra er en som ikke lar meg snakke med Sahib.
Jeg tror at du noen ganger…
Ikke misforstå meg.
Noen ganger tvinger du ting…
Jeg mener, tvinger ting på dem,
og det er galt.
En samtale bør gå begge veier.
Når jeg gir deg retten,
når du er kjæresten min,
vil du kunne kysse meg her,
ellers får du ikke lov.
Som du sa til meg.
Jeg fikk så dårlig samvittighet.
Han fortalte meg noe. Han sa at da vi var i bassenget,
var jeg helt borte…
Jeg var ikke meg selv.
Han kysset meg her…
Og jeg gjorde noe sånt.
Jeg sverger, jeg kan ikke huske at han gjorde det.
Jeg sa det til dem også.
Sa jeg ja?
-Du var… -Du bare: "Kan jeg kysse deg?"
Jeg var full og visste ikke hva som foregikk.
Du sa at du ikke husker det.
Tidligere sa jeg at jeg ikke husker det. Jeg lyver ikke.
-Hvordan vet du hvordan det skjedde? -Jeg lyver ikke.
Jeg gikk ikke med på det.
Det vet jeg,
-fordi det burde være gjensidig. -Det var gjensidig.
Tror du virkelig det? Ikke si det engang.
Jeg vil ikke snakke med deg om du sier det var gjensidig.
Jeg hadde ingen følelser for deg.
Han trodde han virkelig følte…
-Han gjorde ikke det. -Han visste det ikke.
Gi meg litt vann.
-Jeg skal si hva som skjedde. -Han sier det på en helt annen måte.
-Det var galt. -Kan jeg si hva som skjedde?
Du følte det også.
Hør her, jeg skal si deg noe.
Jeg er med deg.
Jeg vil ikke si dette nå, men jeg sier det nå.
Han kaster seg over meg.
Jeg fortalte om det lille kysset.
-Ja, jeg hørte hun sa hun var full. -Det var uskyldig.
-Samtykke… -For det første,
uansett hvor full du er,
i det øyeblikket, er humøret ditt…
Du kan ikke bare endre humør
og endre historien din helt plutselig.
I det øyeblikket er du i et visst humør, og kroppsspråket ditt er på en viss måte.
Man gjør noe, og plutselig er man ved sine fulle fem.
"Herregud! Hvordan fremstår jeg?"
Nå prøver man å gå tilbake og fremstille det i et annet lys…
-Og får deg til å se ut på en viss måte. -Nettopp.
Jeg ser ut som en pervo og føler meg fornærmet.
Hun er farlig.
Jeg vil si at et karakterdrap er i ferd med å skje.
Heldigvis ble alt dokumentert.
Takk Gud!
-Ok, dette er interessant. -Ok.
Jeg ga deg den komfortable plassen.
"Har dere funnet ut hva dere vil eller ikke vil? Og hvem?"
-Ja, det har vi. -Vi har det, hva med damene?
Bare de kan velge "hvem". Vi har bare ett valg.
Men greit…
"Hvis ikke, gjør det du må, men finn ut hvem du har best kjemi med. "
Nå blir det krangling igjen.
-Ja, om deg, selvfølgelig. -Jeg vet ikke.
Hvem velger Chiragg først? Jeg eller Ashita?
"De med svakest kjemi forlater kontakt-huset i kveld.
-Håper dere bruker tiden godt. " -"Håper dere bruker tiden godt. "
Vi forventet ikke dette. Det var veldig skummelt.
Alle jentene lurte på
hva som ville skje. Alle jentene var nervøse,
og alle jentene var bare redde.
Jeg vil ikke si noe for å tilfredsstille deg
eller gjøre et inntrykk eller
-for å skape kjemi… -Som vil forvirre meg?
Ja. Så i det siste har jeg tenkt på det og følt at
jeg faktisk aldri snakket med deg om hva du føler for meg.
Eller hva synes du om meg.
Hvordan er det… Hva foregår i hodet ditt?
Jeg klarer ikke å lese deg, Chiragg. Vi er ikke venner ennå.
Men ja, jeg tenkte: "Ok, jeg kan vente og vente…"
Og nå sitter vi her.
Noen må dra og…
Ja, jeg skulle ønske Chiragg åpnet seg mer for meg,
og derfor jeg klagde til deg.
Jeg beklager om det virket som jeg klaget.
Det er som om vi begge har garden oppe.
Jeg vet at du prøver,
men jeg bruker lenger tid, og jeg vet det.
Jeg prøver å endre det.
Jeg vil bli bedre kjent med deg.
Jeg vil forstå om du faktisk er den typen person
som kan tolerere meg
og som vil ha meg som person,
eller som vil være sammen med meg.
Og som jeg vil være sammen med. Skjønner du?
Jeg vet hva dere må føle nå.
Det er fint at du vet hva vi begge føler,
men ikke vær så streng mot deg selv.
Jeg er ikke streng mot meg selv. Men jeg kan ikke…
Jeg prøver i det minste å ikke gjøre en feil.
Som er veldig viktig for meg.
På første date, øyeblikket du kom inn,
minnet du meg om en person i fortiden min.
-Ok. -Han ser akkurat ut som deg.
-Og det ga meg et hjerteinfarkt. -Ok. Faen!
Jeg tuller ikke.
Hvorfor ligner jeg eksen til alle jenter jeg møter?
-Er det ikke første gang? -Det er ikke første gang.
Jeg har hørt det mange ganger.
Det var bare en kort reaksjon.
Etter det la jeg det til side. Det går bra.
-Det plaget meg ikke. -Ok.
Men av alle de åtte jeg møtte,
følte jeg en kjemi med deg.
Jeg følte du var snill mot meg
og at vi hadde god kjemi. Det føles veldig naturlig for meg.
Men jeg prøver å finne en romantisk kjemi.
Det har gått seks år.
For å være ærlig har jeg fortsatt ikke funnet den personen.
I lang tid har folk spurt meg om hva jeg vil ha.
Jeg er ikke vant til at noen prøver å komme nær meg.
For i lang tid
har ingen prøvd å komme nær meg.
Og når noen prøver,
er det en fremmed følelse.
Men jeg liker deg.
Det er jeg sikker på.
Jeg kan rope det høyt.
Si det til meg først.
Fordi, ja…
Har du ikke skjønt det før nå?
Noen ting er det fint å høre.
Vel, jeg liker deg.
Godt.
Veldig godt.
Jeg pleier ikke å anstrenge meg, men…
Jeg tenkte jeg burde det.
-Jeg skjønner. -Ja.
Så…
Er du blank, eller har du mange tanker?
Jeg har mange tanker. Jeg har en god kjemi med deg.
Og jeg hadde en flott kveld på bursdagen min.
Det vi deler er veldig annerledes enn det jeg deler med henne.
-Selvfølgelig, det er veldig individuelt. -Du er ikke som henne,
og hun er ikke som deg. Dere er ulike.
-Vi er veldig ulike. -Ja. Det er dere.
Det er noen ting jeg virkelig liker ved deg,
-og noen ting jeg liker ved henne. -Ja.
I en situasjon som dette
er det bare…
Jeg skjønner.
Det var lett å ta en avgjørelse. Hvis det er sånn du oppfører deg,
vil jeg ikke engang være venn med deg. Herregud!
Du har kommet med drøye påstander så langt.
At du er forelsket i meg.
Jeg er ditt eneste valg. Om jeg ikke er den ene,
er det ingen. Hva skjedde?
Var det bare for syns skyld? Forsvant alt så fort?
Begge dere sier det samme.
Han sier: "Hun bør klarere det med meg", og du sier:
-"Han bør klarere det med meg. " -Jeg hørte noe.
For det første, må du slutte å bruke skitne triks.
Jøss! Hva bruker jeg?
-Det kan jeg si. -Er det fordi jeg var direkte?
-Så du takler det ikke? -Nei…
-Denne samtalen… -Hør her.
-Dette er den ekte ham. -Spørsmålet her…
-Nå kommer det ut. -Ha samtalen. Ja.
Jeg prøver å si hva hun sier… Jeg hadde mange påstander.
-Hvis hun var… -Du oppfører deg annerledes.
-Du kan ikke ordne opp. -Nei… Måten du…
Jeg snakket nettopp til deg. Hvis i det hele tatt…
Bare du tror det.
Hvis jeg skulle skape problemer forleden da vi satt der…
-Du hører ikke etter! -Det ville skjedd der.
Dere burde snakke én om gangen…
-Han ser ikke engang på meg. -Man kan ikke diskutere slik.
-Dette er ikke over! -Hvis dere vil snakke,
-må dere snakke én om gangen. -Hør…
-Én om gangen. -Hvis jeg måtte skape problemer…
Kan jeg si noe, Dhruv?
Drit i det.
Jøss!
Det er sånn han er.
Jeg følte meg krenket, angrepet og forrådt.
Jeg åpnet meg for henne.
Dette var mitt område hvor jeg var veldig sårbar.
Veldig sårbar.
Og at noen kom inn på den måten
og slo meg så hardt.
Det er sånn han er.
Han spilte, og da han innså
at jeg ikke ville velge ham… Dette er slutten for ham…
Det var da han ble avslørt.
Hans sanne jeg og spillene han spilte…
Jeg hadde ingen innvendinger mot hvem hun valgte.
Det spiller ingen rolle. Men måten hun valgte å gjøre det på,
var ikke bare galt,
men fullstendig umenneskelig.
Alle lurte på
hva de skulle og ikke skulle gjøre.
Da jeg skulle snakke med Chiragg, tenkte jeg ikke så mye.
Jeg visste ikke om han ville fortelle om avgjørelsen sin
eller om vi bare skulle snakke.
Hvordan går det?
Bra.
-Og… -Hvordan går det?
-Det er litt intenst. -Hvorfor kom du ikke til meg nå?
Jeg forventet at du ville komme og si: "Ok…
Kan vi få litt tid eller ikke?"
Jeg er ikke typen til å avbryte.
-Du kunne ha kommet til meg. -Jeg dro til villaen.
-Jeg kom for å snakke med begge. -Jeg liker det faktisk ikke.
Det viser dårlige manerer.
Noen ganger må man glemme manerene sine.
-Interessant. -Det går bra. Vi har tid nå.
Takk for at du inspirerte meg til å skrive igjen.
Og jeg har skrevet et dikt til deg i dag.
Jeg løper ned den mørke bakgaten
mot veien som er badet i måneskinn…
Jeg prøver å se månen min gjennom skyggen av høye bartrær…
Hvilken fase er månen min i kveld?
Månen er i ny med sin kjærlighet, men jeg fryder meg likevel.
Kanskje jeg venter en natt til, kanskje jeg får et nytt syn.
I kveld skinner månen min lysere, ser feilfri ut og kjedelig hvit.
Månen min smilte et vitende smil
og ble venn med rytmen til en annen stil.
Jeg ønsker ikke lenger å se dagens lys,
for i kveld er det fullmåne.
Det er mye som skjer i hodet mitt.
Vi vet begge at vi kjenner på en kjemi.
-Ja, den er der. -Det er den.
Men jeg føler også
at vi hoppet over hele
den emosjonelle og
mentale tilknytningen og…
Og selvfølgelig er det tiltrekning, men
det er noe som mangler.
Og jeg vil at du skal vite at du er en veldig hyggelig jente.
Og du vet at jeg liker deg.
Uansett hvordan jeg sier det, høres det
bare fælt ut, og…
Jeg er veldig lei for det.
Jeg respekterer og aksepterer det.
Så ja, greit.
-Jeg er lei for det. -Ja, det går bra.
Ta vare på deg selv. Ok?
-Ha det. Vi ses. -Ha det.
Når en fyr vil ha deg, viser han deg det.
Du trenger ikke å jakte etter ham,
og jeg er ikke en som vil jakte på noen.
Hvis du vil ha meg,
velger du meg på egen hånd.
Jeg er ikke et alternativ.
Jeg skal være ærlig.
Helt siden jeg møtte deg,
av alle datene jeg har vært på,
var du mest oppriktig.
Kanskje det var derfor jeg ville finne ut om vi går overens eller ikke.
Men selv om alle datene var veldig bra,
følte jeg alltid at
de har vært veldig like det jeg har opplevd med deg.
Jeg visste ikke at du var en kul person som håner og har en sånn side.
Jeg føler at jeg møter en lege,
og en lege er alltid en søt, snill person.
Og jeg fortsatte å tro at jeg kanskje ville
bli kjent med henne på et dypere nivå, og kanskje det er der vi får kjemi.
Jeg vet hvor dette er på vei.
Med all beundring for deg…
-Det går bra. -Og du er veldig søt.
Det trenger du ikke.
For jeg har vært i den mottakende enden før og…
…den frykten og hjertesorgen…
Hver gang jeg møtte deg, hadde jeg et åpent hjerte. Men…
Det er som om jeg møter samme person hver gang.
Samtalen vår gikk ikke dypere. Følte ikke du det?
Nei, jeg følte ikke det.
Jeg følte meg alltid bra med deg.
Men jeg visste alltid at du likte Vidushi bedre
på grunn av måten du ser på henne
og at du alltid er i nærheten av henne.
Jeg visste hva du ville si i kveld.
-Så det er greit. -Er det så åpenbart?
Det er det. Og hun er en flott jente! Hvorfor skulle du ikke like henne?
Hun gjør meg sårbar.
Og det er greit.
Men det er ikke sånn fra min side. Jeg liker deg veldig godt.
Jeg liker alt ved deg, spesielt intelligensen din.
Det er det verste jeg kan si nå, men jeg sier det. Jeg er vant til det.
Så det er greit.
Har du fått beskjed?
-Ja. -Om avgjørelsen.
-Ja? -Jeg er eliminert.
Ok. Samme her.
-Ja, jeg vet det. -Det var åpenbart.
Ja. Så de første
som dro, er eliminert. Så i bunn og grunn
løy Rohan til meg på daten.
Da jeg fortalte dere at han sa til Jagriti
at de ikke fikk velge…
At det ikke var førstevalget, men tilfeldig.
Takk Gud, hvis det…
Daten var så spesiell. Da de hadde den
-med luftyoga? -Ja.
Så han løy til meg på den siste daten.
Det var det eneste som fikk meg til å føle
at han kanskje var uærlig hele tiden.
-Jeg har ikke… -Det går bra.
-Kanskje han ikke ville såre deg. -Jeg vil ikke…
Men hvorfor lyve?
-Hallo. -Hallo.
Hvordan går det?
Det eneste jeg sier nå er
at jeg tok feil en gang, men
jeg er glad for det.
For fra dag én
følte jeg at noe ikke var riktig.
Det ble tydelig
etter det som skjedde.
For meg er ingenting viktigere enn selvrespekten min.
Jeg vil bare si én ting.
Takk for at du viste meg hvem du egentlig er.
Hvis vi hadde kranglet senere,
hadde du sunket til et nivå
jeg ikke kan forestille meg.
Jeg mener: "Dra til helvete! Bla, bla…"
Herregud!
Jeg tror ikke det er noen gutt her
som, hvis en jente sier nei,
ville synke så lavt.
Du trengte ikke å skrike
at du var såret.
Derfor er du ikke den jeg velger, og du kan aldri bli det.
-Og… -Takk. Bare hyggelig.
-Jeg er reddet. -Og det var det.
Og tusen takk for alt.
På den siste daten
da jeg spurte: "Fikk du velge noen først?"
Du sa: "Nei, det var allerede forberedt.
Vi fikk ikke noe valg. "
-Løy du til meg? -Hvordan kan jeg si det sånn?
-La meg fullføre. -Vær så god. Ok.
Forrige gang jeg møtte deg, sa du også at
noen ganger er folk like, og du føler deg ikke romantisk med dem.
Men noen ganger er folk annerledes. Du er annerledes enn meg, og…
-Jeg sa faktisk det til henne. -Sa du det til henne?
Jeg sa at det jeg deler med deg er litt mer romantisk,
men det går for fort.
-Vi ble ikke kjent med hverandre -Men…
emosjonelt og mentalt.
-Sa jeg ikke det til deg? -Syns du ikke at du på en måte
lurte meg, noe du ikke burde ha gjort?
Jeg respekterer deg selvfølgelig.
Men jeg følte at de to tingene var respektløse.
Jeg beklager om du føler at det var respektløst,
men det gikk for fort og…
Tror du virkelig at du kjenner meg så godt?
Selvfølgelig ikke, men…
Er du ikke enig i at det var forhastet og ikke ekte?
Føler du ikke det?
Men tror du ikke jeg var ærlig med deg?
Synes du ikke at du burde vært litt ærlig med meg?
Er du fornærmet fordi jeg konfronterer deg?
Nei, du skal gjøre som du vil. Det går bra.
-Du blir defensiv. -Nei. Jeg sier bare sannheten.
Jeg løy ikke til deg.
Første gang vi møttes
virket du veldig nervøs. Jeg har vel fortalt deg om det?
Etter det snakket vi, og jeg ville bli bedre kjent med deg.
Og jeg vet det er for tidlig å tenke på noe sånt…
Å vurdere om jeg kanskje ikke føler kjemien jeg vil ha med deg.
Kjemien føles mer som et vennskap
enn et seriøst forhold.
Ok.
Jeg hater ikke Ananya.
Jeg håper du finner den du leter etter. For ikke alle får det de vil ha.
Så hvis du er heldig, må du holde klamre deg til det.
Skal vi ta hverandre i hånden
-eller skal vi klemme? -Klemme.
-Takk. -Fordi jeg alltid har likt deg.
Man kan ikke tvinge noen til å like oss.
Alle har fri vilje og valget
om å like og elske den de vil.
-Det er ikke greit at du lyver. -Jeg tror ikke jeg løy.
Selvfølgelig gjorde du det. Uansett…
Kult.
Og det var ikke snilt av deg å bare gå din vei.
Hva skal jeg gjøre etter det du sier?
Hvis du mente det du sa, de tingene du kunne…
Jeg er veldig skuffet.
Jeg følte meg ikke respektert.
Ingen er hevet over min selvrespekt.
Ingen. Ikke engang han, selv om jeg liker ham.
Ikke i det hele tatt.
Så du det temperamentet?
Hva løy jeg om?
Jeg tror ikke du løy.
Jeg tror det er… Hun er såret
fordi hun har følelser for deg og…
Jeg skjønner det.
-Jeg følte bare ikke sånn kjemi med henne. -Det går bra. Jeg skjønner det.
Gud velsigne deg, det er alt jeg kan si.
-Ha det. -Takk. I like måte.
Overraskende nok følte jeg meg lettet.
Jeg følte meg lettet fra en stor byrde. Jeg er takknemlig.
GUTTE-KONTAKTENES HUS
Jeg var veldig avslappet morgenen etter.
Det er ingenting i veien, bare meg og den jeg har kjemi med.
Nå blir det grei skuring fra nå av.
Hei, folkens!
-Å! -Jøss!
-Hallo! -Dere må slutte å overraske…
Dere trenger ikke å slutte, men dette er fine overraskelser.
Dere er kjempefine.
Vi ville at de skulle komme, men forventet det ikke,
og plutselig dukket de opp fra ingensteds.
Det føltes godt å se dem.
Sakshi så så pen ut.
-Jeg er så glad! -For en flott start på morgenen.
-Visste dere ikke at vi kom? -Nei, vi vet aldri noe.
La oss vente for å få vite når vi skal på date.
La oss vente på Meet Cute.
-Meet Cute… -Herregud!
Hva skjer?
Endelig kunne jeg tilbringe tid med Vidushi.
Jeg gledet meg til det. Jeg kunne snakke med henne når jeg ville.
Det var ikke noe press for at noen andre ventet på å snakke med meg.
Jeg måtte ikke dele tiden min.
Dette var en overraskelse.
Jeg forsto at for ham
var dette noe. Det var viktig for ham.
Han så noe.
Det var veldig frigjørende å se ham,
og jeg følte meg nærmere ham og mer komfortabel med ham.
Jeg tenkte at dere to antakelig har samme vibb,
-som nok… -Jeg gjorde mitt beste.
-Ja. -Alle har lag.
-Ja. -Kanskje det er et av lagene mine.
Men jeg skal velge den beste personen.
Så dette er mer meg, og det er ikke det.
-Så du angrer ikke på noe? -Nei, ingenting.
-Det er perfekt. -Jeg vet at jeg tok riktig avgjørelse.
Ikke vær forsiktig.
Ja, men jeg følte
at om jeg ikke er forsiktig, og bare følger strømmen,
kan det ødelegge for meg.
Jeg var bare glad for at jeg ble valgt.
Jeg får sjansen til å bli bedre kjent med ham.
Greia vår er at siden vi er så nære
tenkte vi at vi begge ville utvikle et forhold med dere.
Jeg vil utvikle et forhold med deg og ham med henne.
-Fordi dere også er venner. -Så vi må henge sammen.
Jeg vet at dere også er venner, og… Det er naturlig og gøy.
-Så gøy som det kan bli. -Det er søtt av deg.
Vi har alltid ønsket en dobbeldate,
og da de to jentene kom, følte jeg at ønskene våre ble oppfylt.
Og hvis dere må dumpe en av oss
kan vi… Jeg kan gå til deg, og han kan gå til henne.
"Hvordan kunne du?"
-Det er en vits. -Det skjer ikke.
-Allerede? Nei, vent noen dager. -Må vi dumpe noen?
-Vi er ikke så ille. -Nei. Det er derfor vi liker deg.
"Dømmende, kjedelig, forvirret…" Nei.
"Varm, karismatisk, kjekk, høy…"
"Virket ekte, skuespiller, politikk, forfatter, leser…"
Politikk på tredje?
Dette er bare stikkord
jeg husket om deg. Hva er tredje?
"Alt i alt en god dag. Prøv å være mer interessant. Hør mer etter. "
-Ok, Chiragg… -Neste innlegg.
-Dette er for mye nå. -Neste innlegg.
I dag åpnet han seg.
Han prøvde virkelig å bli kjent med meg og…
Det virket som han gjorde det med vilje.
Han ble ekstrem. Bare ett støt og en sånn endring…
Du forberedte deg. Herregud! Du forberedte…
Hva i helvete? Dette skjer ikke.
Jeg forberedte… Nei! Jeg skrev det etterpå, Chiragg.
Snakk om…
Chiragg…
Det er ikke ferdig. Hør her. Hold kjeft!
Det var et søtt øyeblikk. Jeg forventet så fjollete oppførsel.
Det var litt irriterende, men jeg likte det.
Da jeg og Vidushi snakket sammen og jeg tenkte at alt var bra,
verden var i balanse, og livet gikk som smurt… Ut av det blå
følte jeg at en storm var på vei.
Jeg hørte at det buldret.
Jeg kunne allerede høre to stemmer nærme seg.
Og jeg hadde en følelse av at noe ville skje.
Jeg hadde en samtale her og lyden kom nærmere og nærmere.
Samtalen min ble overdøvet, og lydene ble høyere.
Og så kom to jenter inn.
-Hei! -Hei!
Jeg tenkte: "Ok. "
Jøss, Chiragg!
Hva skjer, Chiragg?
-Hei! -Hei!
-Jeg er Vidushi. -Shimona.
-Hyggelig å møte deg! -Jeg bare… Hva skjer?
Jeg bare… Ok.
Ok, ukomfortabel!
Ikke ukomfortabel. Det går bra.
Rohan, det er noen her.
Jeg så to veldig pene jenter gå opp trappen.
Den peneste gikk rett bort til Rohan.
Hun smilte til Rohan og Rohan smilte til henne.
Det virket som de kjente hverandre,
og jeg visste ikke hvorfor eller hvordan det skjedde.
-Jeg er Chiragg. -Hei, Jagriti.
-Hyggelig å møte deg. -Hyggelig.
-Hyggelig å møte deg. -Vi er straks tilbake.
Jøss! Veldig pinlig.
Vi visste…
…at dette ville skje.
Du må introdusere dem. Jeg har gjort det.
-Hvor har du vært? -Jeg satt nede.
Sifat kommer inn og sier: "Hei! Hva skjer?"
Hva sa du om hvordan vi kjenner dem?
Det spørsmålet har ikke blitt stilt ennå,
men når det blir det…
Så hva skal jeg si?
Da drukner jeg i dette glasset.
Hvordan forklarer jeg hvordan jeg kjenner henne?
Vær ærlig.
Jeg må ta litt C-vitamin.
La oss ikke gjøre det vanskelig for dem.
Rohan er sjokkert, det merker jeg.
Han sier: "Ok, dere snakker. "
Jeg var selvfølgelig ikke glad.
Det var kjipt fordi hun er så pen.
Jeg er alltid interessert i partneren min.
SHIVAM ONLINEKONTAKT
Da er partneren min er det eneste for meg.
Sånn er jeg i forholdene mine.
Jeg vet ingenting om henne, men jeg åpnet meg for henne.
Jeg følte at hun forsto hva jeg prøvde å si.
Da jeg så Rohan for første gang, begynte hjertet mitt å slå fortere.
Det er som sommerfuglene du får
når du ser noen på skolen. Jeg følte det sånn.
Jeg tror vi hadde en emosjonell og mental forbindelse.
Og jeg tenkte at hvis jeg måtte gå videre, ville jeg bare ha ham.
Jeg tror jeg har bestemt meg.
Har du det? Allerede?
Allerede? Dere har ikke snakket ennå, bare introdusert dere.
Jeg sa det, smilet…
Du har falt for smil i det siste.
Slapp av, gutten min. Ta det rolig.
Jeg tror jeg vet hva du har bestemt deg for.
Jeg er ikke dum.
Jeg har alltid bodd på herberge. Jeg har bodd i seks byer.
Jeg har alltid vær den nye jenta. Det er det samme her.
Jeg er sprudlende og livlig.
Alltid åpen for nye opplevelser.
Vi har god kjemi. Når jeg snakker med ham,
rødmer vi mens vi snakker sammen.
Allmektige Far, velsigne oss når vi trer inn i lyset.
Skal vi bare stå her?
La oss nyte stillheten.
La oss sitte her.
Vi har gjort jentene deres komfortable. Så hva vil dere gjøre nå?
De er ikke våre jenter. Vi bare kjenner dem. Vi har snakket sammen.
Hvordan kjenner dere hverandre? Hvordan…
Vi ble bedt om å tekste.
Ble dere bedt om å tekste?
-Så du ville ikke? -Nei, jeg ble ikke spurt. Så vi begynte å…
-Ble dere tvunget til å tekste? -Vi ble ikke tvunget.
-Vil du gå og snakke om det? -Hvor lenge har dere snakket sammen?
Jeg kommer tilbake. Ja.
-Unnskyld oss. -Ja.
Skal vi sjekke rommet? Hvor skal vi bo?
-Ja. Dette er bra. La oss se. -Du tar det, jeg tar dette.
-Ja, la oss sjekke… -La oss sette i gang.
Kan du bare se?
De må være…
Jeg tror ikke det. Hvem kommer når vi er her?
Godt å se dere. Dere har møtt jentene våre. Det er fint.
-Bare kom. -Selvsagt er det fint.
Pratham er en fyr som lever livet på egne premisser.
Han ser bra ut.
Han var akkurat det jeg ville ha.
Og jeg er flink med mennesker.
Når jeg kommer inn i noens liv,
er det vanskelig for meg å dra.
Hun syntes jeg var heit og søt, en kombinasjon.
Ok, jeg tar det som et kompliment.
Har dere vært her siden før oss?
Ja. Det har gått noen dager.
-Flaks for dere. -Det er urettferdig.
Hei, jeg heter Shivam Arora.
Jeg er fra Delhi. Jeg er 24 år gammel.
Det viktigste for meg er at om jeg snakker med noen,
bør svaret på humoren flyte
og personen bør forstå humoren min.
Jeg har bare hatt ett perspektiv relatert til forhold,
og det er å ha håp.
Og jeg er her med det samme håpet.
-Jøss! Jeg elsker energien i luften. -Det er fordi vi nettopp kom inn.
Det var veldig kleint.
-Så dere kom bare for vår skyld? -Nei.
De bor et annet sted. De kom bare for å overraske oss.
-Ja. -Og så kom dere og ødela det.
De to karene aner selvsagt ikke hva som foregår.
De leter etter en forklaring.
Han er rett foran meg, og de vet ikke engang om dem.
Jeg forsto ingenting.
Jeg følte at jeg hadde tabbet meg skikkelig ut.
Jeg fikk vite at Dhruv
SHIVAM ONLINEKONTAKT
er Ananyas
offlinekontakt,
og Sahib er Sakshis offlinekontakt.
Vel, vi er her for å splitte dem.
Jeg vet ikke hva Pratham gjorde. Han lærte henne å spille biljard.
Det var for mye…
…berøring.
Hvor lenge har dere snakket sammen?
Vi snakket sammen for fire uker siden for første gang.
Og hvor lenge…
-Jeg bare spør. -Jeg tok ikke tiden.
-Jeg er bare nysgjerrig. -Jeg var veldig forvirret.
Jeg forsto ikke hva jeg skulle si eller spørre om.
Eller forklare hvorfor vi er her.
Jeg visste ikke engang om hun også bor her.
Ok. Jeg lurte bare på hvor de ble av.
Men ok.
For å prate. Ja.
-Dette er pinlig for meg nå. -Hvorfor?
Jeg skal si det.
Fordi det er en annen jente som liker å snakke med meg.
-Ok. -Og…
-Hun er inne. Og… -Å!
Ja.
Så hva skjer nå?
Jeg vet ikke.
IRL handler om onlinekontakter
versus virkelige kontakter.
Så langt har alt vært separert.
Vi hadde en annen verden offline,
og online var en helt annen verden.
Og alle skal bo sammen i samme hus.
Og av disse to
må vi velge den vi har best kjemi med.
Det var dette eksperimentet handlet om.
Online og virkeligheten.
Det er to verdener som vil kollidere nå,
og jeg vil se det store smellet.
En forbannelse ved navn Sifat har forbannet kjærlighetshistorien min.
Og blitt sammen med…
-Med hvem? -Vidushi.
Eller vil forbannelsen Vidushi forbanne din og Sifats kjærlighetshistorie?
Jeg ligger med deg, gifter meg med ham.
-Spillkveld! -Ja!
KOMMER
Ikke erigert…
Fantastisk!
TV? Forbindelse?
Nett…
TIL MINNE OM A. VISWANATH
Tekst: Tina Schultz