Nevím, co mezi námi přesně je. Vím, že tě znám už asi měsíc.
A díky tobě se cítím tak výjimečná, den za dnem.
Myslím, že jsem s tebou navázala spojení. A to je to, co jsem chtěla.
Chtěl bych ještě něco říct.
Srdce mi bušilo jako o závod.
S emocema mi to moc nejde, a proto jsem měl za celý život jen jeden vztah.
Celý život před tím utíkám.
Ale když jsem tě poznal, objevila se nová stránka mého já, o které jsem ani nevěděl,
nebo jsem si spíš myslel, že je nadobro mrtvá.
Ale mám pocit… Tys měla hodně rande.
Dala sis načas. A tak víš, že mě chceš, že?
Vím, že by bylo pěkně hloupé
nechat jít holku jako ty, ale tohle se já říct nesnažím.
Ale protože já jsem v takové situaci nikdy nebyl,
nepoznal jsem… Jsi jediná holka, co jsem tady poznal.
Neříkám, že chci chodit na rande s jinýma holkama.
Ale chci se bavit i s ostatními a zjistit, jak se to vyvine.
Cítím něco, co jsem ještě nikdy necítil.
Nechci to uspěchat. To, co máme, je skutečné.
Není kam spěchat. Nikam to nezmizí.
Jestli je to skutečné, tak ať to uděláme dnes nebo za šest let,
nikam to nezmizí.
Doufám, že to pochopíš dobře, vážím si tě víc, než čehokoli jiného.
To přece víš.
Mám pocit,
že ještě potřebuju trochu víc času. Nenechám tě odejít.
Víš, že budeš součástí mého života, budeme to spolu řešit.
Budeš velkou součástí mého života. Je jedno, jak to bude.
Ale měli bychom si dát na čas, abychom si neublížili.
Tohle jsem upřímně nečekala. Protože jsem s Dhruvem mluvila.
A vím, co cítí k Ananye. Má ji fakt rád.
Měla jsem pocit, že Dhruv ještě není připravený
plně se vázat.
Nejsou to snubní prsteny. Jsou to jen prsteny spojení.
Pokud sis našel s někým spojení,
jaký má smysl říkat: „Nejsem připravený dát někomu svůj prsten?“
- Chcete si sednout? - Ano.
Ta chvíle měla být oslavou, ne smutným příběhem.
Byl jsem smutný a naštvaný.
Protože je to moje kamarádka.
Přišla se srdcem na dlani.
Nemyslím si,
že mu bude Ananya ještě někdy věřit.
Jsem v pohodě.
Pořád si myslím… Nemám slov. Nevím, co říct.
Musím o tom popřemýšlet.
Zjistit, kde mi hlava stojí,
protože teď…
Ranne, mám pocit,
že se toho teď hodně stalo.
Dhruve a Ananyo,
asi vás necháme chvíli o samotě.
Běžte nahoru
a promluvte si.
Všichni byli v šoku. V Ananyiných očích jsem viděl,
že tomu nemůže uvěřit. Ale cítil jsem,
že jsem nemohl lhát jen proto, abych ji rozesmál nebo udělal dojem na ostatní.
Nechtěl jsem jí ublížit
a slíbil jsem, že k ní budu upřímný. A to jsem taky udělal.
Co se děje, Sakshi?
Co se stalo?
Mluvíme o tom každý den.
Řekla:
„To je to, co jsem chtěla!“
Teď má zlomené srdce.
Je to horší, než kdy dřív. Stalo se to přede všemi.
Myslela, že je to vzájemné.
Bylo to pro tebe nečekané?
Naprosto!
Chiraggu?
Jde o to, že my se na to díváme z toho pohledu,
že Dhruv něco řekl. Ale je upřímný
a na rovinu, my jsme měli šanci objevovat
a pak se rozhodnout.
Taky by měli dostat šanci. Protože si taky námi chtějí být jistí.
Co je na tom špatného?
O to nejde. Byla plná naděje.
Teď je zraněná.
Dhruv si ji nevybral. Ale to,
o čem spolu mluvili,
v ní vyvolalo pocit, že ať se děje cokoli,
kryje jí záda.
Tohle jí dával najevo.
Není to ale tak, že by se za ni nepostavil.
Upřímně jí řekl: „Vážím si tě,
jsem tu pro tebe…“ A tohle všechno.
Ale taky má to právo. I já ho mám.
Tak by ho měli mít i ostatní.
Nenazvala bych to odmítnutím.
Jen bych řekla,
že prostě požádal o čas.
Upřímně, nedokážu to vyjádřit slovy.
To, jak se cítím…
Protože vím…
Poslední, co bych chtěl udělat, je rozhodit tě.
Jsou naštvaní, že se to stalo přede všemi,
ale já…
Mrzí mě, že to vyznělo tak špatně!
Jsi holka, kterou chci. To přece víš.
Nechápej mě prosím špatně. Všichni vědí, co pro tebe znamenám.
Nejsem zrovna výmluvný, ale víš, co pro mě znamenáš.
Zatlačil mě zpátky do mé minulosti,
kde někdo dává, já jsem dávala, a někdo o to nestojí.
Cítila jsem se nechtěná.
Řekla bych, že tohle je velmi zajímavý klíčový okamžik.
Necháme je, ať si o tom promluví.
Vy si odpočiňte.
Vyřešte si svá spojení a brzy se uvidíme.
Zatím.
- Mějte se! - Díky moc!
Ta schůzka skončila tím,
že jsme se všichni
tvářili ustaraně.
Byli jsme všichni tak zmatení.
Všechno bylo najednou tak nejisté.
Může se stát cokoli.
Nic nemůžeme brát jako samozřejmost,
ani si být něčím jistí.
Musíme porozumět tomu, co se stalo.
A jako vždycky,
každý večer spolu mluvíme.
Budu upřímný. Vás čtyři znám líp než ji.
Nikdy neposlouchá, jasný?
Pokud něco cítím, řeknu to. Jinak tady nemusím být.
Počkej.
- Oba odejděte. - Oba dva.
- Měli byste randit, když nic jiného. - Ano! Co se děje?
Musím mluvit s Prathamem.
V soukromí.
Pane Lambo, pane Shivame a Dhruve,
nechte je o samotě.
Ať si promluví.
- Ahoj, Sifat! Jak se máš? - Chtěla jsem si s tebou promluvit…
Už od dnešního poledne.
V pohodě. Mluv.
Chci s tebou mluvit
o něčem,
co mi bylo dnes večer řečeno.
- Dobře. - Chci si to s tebou ujasnit.
Je mi jedno, co říkají ostatní.
- Dobře. - Chtěla jsem si to s tebou vyjasnit.
Říkala jsem, že jsou mé možnosti otevřené, že?
To jsem řekla i Chiraggovi.
Když jsem s ním,
bavíme se.
Když jsme spolu, bavíme se.
- Ale nic od něj neočekávám. - Dobře.
Nejde o nic vážného…
Když to říkáš…
- řeknu já tohle. - Ano.
Ve vašem domě jste všechny tak milé.
- Viděli jsme se jen jednou. - Přesně.
- A cítili jsme se tak dobře! - Tak dobře!
A cítili jsme…
- Cítili jsme se příjemně. - Ano.
Takový já jsem
- a takový můžu být i s tebou. - Ano.
- Já nejsem možnost.
On objevuje.
A já dělám to samé.
- Taky objevuju. - Samozřejmě.
Se Sifat se cítím úžasně. Je to milá holka.
- Budu s tebou víc chodit na rande. - Tak pojď.
Pratham je vtipný.
Je s ním taková zábava.
To, jak mluví,
je tak legrační,
že s ním můžeš sedět a smát se celý den!
DŮM NEZADANÝCH
Když jsme se poprvé setkali,
řekla jsem před Gauahar a Rannvijayem,
že jsem až moc a potřebuju chlapa, který to dokáže ustát.
Myslím, že to nedokáže žádný chlap.
Já nemyslím, že jsi až moc. Jsi jen sama sebou.
A to je podle mě až moc!
O co jde? Ty to nechápeš.
Jak můžeš o sobě říkat, že jsi až moc? Kdyby ses snažila ubrat,
- přestala bys být sama sebou. - Jo.
- A přestaneš se cítit jako ty. - Kdy mě někdo takovou bude chtít?
To záleží na tom,
kdy se to má stát. Nemůžeš rozhodnout všechno.
Co k někomu cítíš,
co bude dál. Jsou věci, o kterých nemůžeš rozhodovat.
Když lidé odchází
nebo vstupují do tvého života, taky to není v tvých rukou.
Odchází a přichází, kdykoli se to má stát.
Ztratil jsem v životě tolik lidí.
A ztratil jsem lidi, které jsem moc miloval.
Ale neměla by ses ohlížet.
Mám pocit, že se ten vzorec
opakuje pořád dokola.
Chci ten vzorec prolomit, ale nevím jak.
Je to jako bludiště. Dokolečka se v něm motám.
Až moc o té věci s Dhruvem přemýšlíš.
Dostane se ti to do hlavy, protože do té doby jsi byla úplně v pohodě.
Teď je pro tebe těžké přijmout, co se stalo.
Teď mám strach,
když se po 20 dnech potřebuje rozhodnout, jestli si je mnou jistý.
Co kdyby si ten prsten vzal? Oba byste z pořadu odešli.
A pak by řekl, že to nefunguje.
Měla bys pocit, že jsi promarnila příležitost. Já bych chtěl objevovat dál.
Našla jsem si tady úžasné kamarády.
Rohan, Chiragg, Sakshi, vždycky tu pro mě byli.
Ale když jsem na tom nejhůř, je tady jedna osoba,
za kterou obvykle se vším chodím, a to je Varsha.
Moc jsem s ní potřebovala mluvit.
Meet Cute. Zavolej prosím Varshe.
VIDEOHOVOR
- Ahoj. - Ahoj.
Řekni mi, co se děje.
Nevím, co se děje.
Byla jsem tak zmatená a říkala jsem si: „Co se stalo?“
Řekla jsem jí všechno, co se mezi mnou a Dhruvem stalo.
Ale posunulo mě to zpátky, protože někomu dávám hodně a…
sakra pokaždé o to ten někdo nestojí.
Je to se mnou fakt tak těžké?
Myslím, že to tak bylo vždycky.
S mým bývalým, s každým, kterého jsem kdy měla ráda…
Já je mám ráda a oni prostě odejdou.
Prostě odejdou!
Tenhle pocit v tobě vyvolala jedna věc, která se stala.
Ale my obě víme,
že když někdo odejde,
udělá tak prostor pro něco lepšího.
Prostoru je spousta, ale cítím se tak prázdná.
Cítím se tak prázdná!
Takhle se cítíš, ale není to realita, ano?
Neměla bys věřit tomu,
co je jen dočasné.
To je všechno!
Já ale nevím, kdy to bude trvalé.
Nebo aspoň napůl trvalé.
Ani nevím, jak to nazvat.
Něco, co zůstane. Aspoň jednou.
Zůstane se mnou!
Nic necítím.
Cítím se tak ztracená!
Ty víš, že když se ti do cesty připlete jakékoli zklamání,
vrátíš se dvakrát tak silná
a všechno bude srozumitelnější.
- Dobře? - Chybíš mi.
Pá.
DŮM OD HOLEK
Od rána jsme připravené a čekáme,
co pro nás Meet Cute dnes připravilo.
NEZADANÍ A SPOJENÍ ZE SKUTEČNÉHO ŽIVOTA, ČEKÁ VÁS RANDE.
Z našeho domu jde jen ona.
Moc se těším,
ale zároveň přijdu o to, co se bude dít tady.
To nic!
Říkala jsem si: „Fajn, jen běž!“
Taky jsem tam byla, tak běž taky.
Když jsem odešla já,
přišli kluci.
Takže jsem věděla, že se chystá i něco pro nás.
Nebudeme se nudit.
PRATHAME, NĚKDO NA TEBE ČEKÁ V DOMĚ NEZADANÝCH!
Kéž bych mohl mluvit i za tebe, brácho.
Dnes jdu do jejího domu. Bude u sebe.
Mohla by být klidná a rozvážná, odpočatá.
Možná se mi podaří vyřešit můj problém. Možná to pochopí.
Zasloužil si férovou šanci.
Protože nebyli na stejné vlně.
Musí si vyřešit své neshody,
aby se nehádali jako obvykle.
Šli jsme s Prathamem do domu nezadaných spolu.
Nebyl si jistý, co ho čeká.
Řekla jsem mu,
že kdyby se necítil dobře,
ať za mnou přijde.
Doufám, že dneska strávíme nějaký čas s klukama,
protože posledně to byla fakt sranda!
No tak!
- „Proč promarnit dokonalý den?“ - Že jo? Haló!
- Panebože! - Hej!
Dobře, sbalíme si i plavky,
kdybychom šli k vodě,
i sandálky.
Je někdo doma?
Když k nám přišli kluci,
Shimona a Jagriti mi říkaly,
že byl Sahib úplně jiný.
Nutil je hrát hry.
Byl nadšený. Hodně mluvil.
Tak jsem si říkala: „Dobře! Chci vidět, o co jsem přišla. “
Tohle je nový Sahib.
- Ten starý ti bude chybět. - Kam jdeš?
Jdu pro to, co potřebujeme nejvíc.
- Sahib je král! - Co? Potřebuješ pomoc?
Sahib a Vidushi…
Přijdou mi spolu moc roztomilí.
Já bych se do toho ale motat neměla.
Zvláště kvůli Sakshi, nechci,
abychom se pohádaly.
Tuhle fotku jsi měl jako profilovku.
Ale vypadáš úplně jinak! Nemůžu uvěřit, že jsi to ty.
Ukaž se mi z profilu.
Ne, pořád tomu nemůžu uvěřit.
To jsem byl ještě hubený.
To se zrovna slavilo Diwali.
- Tohle Diwali? - Jo.
Od té doby si nechávám růst vousy.
Sluší ti.
Mám změnit ještě něco?
Potřebuju změnu? Dobře! Tak se podívejme.
Podívej se na mě pořádně.
Nespěchej.
Máme se o sobě ještě co dozvědět.
Nejsme v takové fázi,
abychom se rozhodovali, koho chceme,
protože se tak moc dobře neznáme.
Řekni mi o své ranní rutině.
Vstanu, a jako první
si ustelu postel.
Ohřeju si vodu, vrátím se do postele,
a vypiju si ji při čtení knížky.
To je to první, co udělám. Vstanu a začnu si číst.
To je… Nevím. Prostě…
Přijde mi to…
Nechci to slovo říkat.
- Nerdovské? - Ne.
- Je to dobré slovo. - Dobře.
Tak to jsem rád.
Zbytek doplním později.
- Čtu si a… - Rajcuje mě to, jo.
Vždycky mám knížky u postele,
mám svou sbírku.
Támhle mám své deníky,
takže mám pocit, že jsou mé knihy se mnou.
Dobře. Řekni mi víc.
Mluvit s ní je vzrušující zážitek.
Je to uklidňující.
Když jsem s ní, můžu být sám sebou.
Můj brácha
se mě snažil naučit karate, ale bylo to spíš…
- Ne! - Proč? To je super.
Myslím, že je moc špatný učitel.
- Kdybys to zkusil ty… - Přijď do mého doja.
Můžu tě naučit trochu boxovat.
Nebo ju-jitsu. Je to velmi kontaktní sport.
Extrémně kontaktní.
Jdeme do toho?
- Možná. Dám ti vědět. - Možná?
Možná? Dáš mi vědět!
Chci říct, v jistém smyslu,
pokud se ta situace naskytne,
- tak do toho půjdeme. - Aha.
Byla to roztomilá
a přítulná chvilka.
Jen jsme si povídali
o našich životech.
Když si někoho vybereš,
je důležité vědět,
co bude dál.
A musíš si tím být jistý.
Vždycky, když jsem měla kluka,
jeho kamarádi mu říkali, že tančí, jak pískám.
Po roce, co jsem měla detox, jsem se na tom snažila zapracovat.
Snažila jsem se nemít nad lidmi kontrolu.
Nebo spíš potřebu mít kontrolu!
A já jsem nikdy nebyl s někým, kdo by mě ovládal.
- No není to zajímavé? - Zajímavé!
Můžu tě velmi dobře ovládat. Jen nechci.
Rozkošné! Naprosto rozkošné!
Ano.
Zahrajeme si
„kdo asi bude“.
- Jo, to se mi líbí. - Zajímavé.
- To se mi líbí! - Kdo asi bude…
- Jsi sakra génius. Víš to? - Jo.
Kdo asi bude nejdéle na suchu?
Panebože! Jsi v prdeli!
- Hlasuju pro sebe. - Taky hlasuju pro sebe.
- Nehrajte na jistotu. - Ne!
- A kdo asi bude nejkratší dobu na suchu? - Dhruv!
- No vidíš! - Sahib!
Sahib.
Díky.
- Jsem ve vašich očích monstrum. - „Démon!“
Po celé místnosti lítaly jiskry.
Ale nejvíc mezi Sahibem a Vidushi.
Cítil jsem velké napětí.
Koho tady máte chuť obejmout?
- Musím na to odpovídat? - Ano.
- Vždyť je to jasné! - Řekni to.
Dobře! Teď ty.
Ráda se objímám. Objala bych všechny.
Bez problému bych objala Dhruva.
O jeho objetích jsem toho slyšela hodně,
ale nikdy jsem žádné nezažila.
Moc se omlouvám.
Spletla jsem si tě se Shivamem. Můj bratr se jmenuje Shivam.
- To nic. - Shivam Sharmaa.
Často to jméno vyslovuju.
Možná ses urazil.
- Tak to není. Já… - Chápu. O nic nejde.
Když tam přišel,
bála jsem se,
že se budu snažit obnovit naše spojení a on to chtít nebude.
Že bude zaseklý v minulosti.
Když jsem s tebou šla poprvé na rande,
Ananya se ani nepřevlíkla.
Já se kvůli tobě převlíkla.
Chtěla jsem…
Chtěla jsem ti dát férovou šanci
na dobré rande.
Všichni mi říkali, že vypadám skvěle.
- Snažila jsem se. - Samozřejmě, že ano.
Ne že bych byla rozhodnutá,
že se nebudu snažit,
- jinak bych ani nepřišla. - Jasně!
Chápu, že ti to přišlo neuctivé,
a omlouvám se, že jsem odešla.
Vážím si toho, cos řekla.
Máš pravdu.
Viděl jsem i jinou Sakshiinu stránku. Byla moc milá.
Omluvila se. To je to poslední, co mohla udělat.
Slib mi, že po čtyřech dnech
- už o tom rande nebudeme mluvit. Jo? - Ano.
Řekli jsme si, že necháme minulost minulostí.
Začneme znovu!
Jestli je připravená začít se mnou znovu, vůbec mi to nevadí.
Zažili jsme s Chiraggem krásné chvíle.
Udělali jsme si jasno
v našem vztahu.
Vedeme si dobře.
Je to zábava. Je mi s ním fajn. Vždycky se skvěle bavíme.
Život plynul. Všichni byli živí.
A přišlo oznámení…
„Připravte se na další rande!“
„Spojení ze skutečného života!“
Počkat, o co jde?
Nezadaní a spojení ze skutečného života. Takže vy dva jdete na rande.
Konečně s nimi půjdeme na rande!
Byla jsem fakt nadšená,
protože to bylo s offline spojením, Sahibem.
Jediné zklamání bylo,
že jsme museli ukončit naše společné odpoledne, což byla taková zábava!
A NEZAPOMEŇTE SI TANEČNÍ BOTY!
„A nezapomeňte si taneční…“
Koluje taky taková fáma, že když měl Rohan rande se Shimonou,
řekl jí, že mě vidí jen jako kamarádku.
A to mě dost mate. Nechci být ve friend zone.
Chci vědět, co cítí.
Chci mít jasno
a doufám, že to tak bude co nejdřív.
Den je teď mnohem lepší!
Byl dobrý a teď je kvůli tomu tanci úplně skvělý!
Říkala jsem si…
Měla jsem hroznou náladu,
cítila jsem se prázdná.
Ale nevím, jak mám tančit,
když v sobě cítím tolik emocí!
Upřímně, moc jsem nevěděl, jak to pojmout.
Samozřejmě jsem byl hodně rád, že ji uvidím. Ale vím, že až tam přijdu,
bude bez energie a bude rozhozená kvůli tomu, co se stalo.
Podle toho, jak se teď cítíš,
mám pocit, že ke mně nejsi úplně upřímná.
Nejsi upřímná.
- Jak upřímná? - O tom, co cítíš.
Včera jsi mě šokoval
a ještě jsem se z toho nedostala.
Nejsem si jistá, jestli… Nebo kdybych ti na konci
dala ten prsten a ty by ses zachoval stejně jako včera.
Mám strach.
Já jen říkám, že až ten čas přijde, až to budu muset udělat…
- Co když ten čas nepřijde? - Proč by nepřišel?
Až ten čas přijde, i kdybys změnila názor,
říkal jsem ti, že tam budu a řeknu ti, co cítím.
Jestli si to ty rozmyslíš, to už je na tobě.
Ale stejně ti to řeknu, protože chci. A chci, aby to věděli všichni.
Ale nechci tě takhle vidět. Ten tvůj výraz se mi vůbec nelíbí.
A to, že je to kvůli mně, mě úplně ničí.
Já…
Cítím se tak prázdná.
O tom přesně mluvím. Co můžu dělat?
Nevím.
- Možná ještě potřebuju čas. - Poslouchej.
Máš tolik času, kolik potřebuješ. Já nikam nejdu.
Teď tam ještě nejsem.
Ale budu ti to každý den dokazovat.
Nepustím tě.
Pořád jsi roztomilá, i když jsi smutná.
- Moc ti to sluší. - Děkuju.
Základy, které jsme si vybudovali,
nebo co to je, jsou tak silné,
že se otřásly, ale nezbořily.
Spojení ze skutečného života šli na taneční rande.
My jsme se Shimonou byly v domě. A dostaly jsme oznámení od Meet Cute…
- Srdce mi buší jako o závod. - Mně taky.
Cítíš to?
„Běžte prosím do domu od kluků a rozlučte se se Shivamem. “
Cože?
Jako teď?
Zastavila se nám srdce.
Nedokázaly jsme to zpracovat.
Byly jsme se Shimonou zmatené. Doslova jsme běžely…
„Ahoj, Shivame. Na základě tvého přání jsme ti zařídili odvoz domů.
Díky, že jsi byl součástí této cesty.
Snad najdeš, co hledáš. Vřelé objetí!“
Chlape.
- Určitě najdeš někoho mnohem lepšího… - Jasně!
Už teď vím jistě, že mě toho venku čeká
- mnohem víc než tady. - Jde o to, že…
S mnohem otevřenější myslí,
v to doufám.
Budeš mi chybět.
Ahoj!
Odcházíš.
Kéž by to bylo v mých rukou.
To je nádhera.
Nádhera být tady.
Ať už jakkoliv dlouho!
Znám ho jako velmi vtipného člověka.
Je legrační.
A když jsem viděla slzy v jeho očích,
neovládla jsem ty svoje.
Takový člověk se tak cítit nemůže.
S ohledem na to, jak se věci vyvíjely,
mi přišlo nejlepší
vážit si svého času.
Než odejdu,
chci, aby Ananya věděla,
že jediný důvod, proč jsem ten večer řekl, že bych si to s ní rozdal,
není ten,
že mám pocit, že je ten typ holky.
Udělal jsem to jen proto,
že byla příliš dobrá na to, abych ji zabil,
ale svatbu si v tu chvíli ode mě nezasloužila.
Chtěl jsem jí něco dát.
Všichni tančí bachatu.
Tančilo tam tolik párů.
Bylo to úžasné,
skoro jako bychom byli na plese
a je mým snem
naučit se společenské tance s partnerem.
Kurva! Jediný taneční pohyb, který neumím, je tenhle.
Neumím hýbat bokama.
Fakt se to chci naučit.
Poprosili jsme jiný pár, aby nás to naučili.
Musíš se taky trochu hýbat!
Byla jsem nadšená, ale věděla jsem,
že Sahib neumí moc tančit.
Ale pořád to byla zkušenost.
Já ho to naučím!
Líbilo se mi, že se snažil, abych se ten večer cítila líp,
a opravdu se to snažil naučit.
Rohan se mnou chtěl mluvit
o všem, co se stalo,
protože z toho, co jsem viděla, jsem myslela, že já budu ta,
kdo ho přiměje mluvit.
Když mě vidíš jako kamarádku,
- nebo tak něco… - Až do toho dne…
Tak jsem to nemyslel.
To je dobře. Když někoho potkáš, poznáváš ho jako kamaráda.
To jsi ale neřekl. Řekl jsi i pár dalších věcí.
Že pro tebe nejsem výzvou a tak.
Vím, že jsem to říkal, ale takhle to já cítím
a to není všechno.
Řekl jsem o tobě tolik hezkých věcí. Tohle není všechno.
Existuje důvod, proč jsi moje spojení. Co víc k tomu můžu říct?
Jo. To dává smysl.
Buď sama sebou.
A odpusť mi to.
To je vše, co potřebuju.
- Zatančíme si? - Ano.
Jdeme.
Čekal jsem, že to bude nepříjemné,
ale nestalo se.
Za to ji respektuju. Nechtěla, aby to bylo nepříjemné.
Já jen…
nevím, jestli…
jsem v tom dobrý, ale snažím se…
Poprosíme někoho, aby nás to naučil.
Myslím, že tady žádné učitele nemáme.
Myslíte, že tady seženeme nějaké učitele?
- Ano. - Naučte nás to! Prosím.
Raz, dva…
- tři… - Ano.
Skvěle jsem se s ním bavila.
Dobrý!
Když si spolu povídáme, cítím, že jsme ve velmi přátelském prostředí.
Nejsme schopni se přes to přenést.
Pořád na to ale ještě máme čas.
Hodně mě ujistil a opravdu jsem cítila, že mě má rád.
Jdeme na to? Tak pojď!
Tohle jsme se my nenaučili!
Bylo to tak výjimečné!
Jako bych tancovala ve vzduchu.
Nevím! Bylo to skvělé!
Po té filmové noci, kde byl Chiragg se Sifat,
jsem byla ještě zmatenější a naštvanější. Řekla jsem mu do očí, aby mě pochopil.
Jsem frustrovaná.
Chceš, abych si tebou byla jistá,
ale situace říká něco jiného.
Rozhodni se.
Když jsem za tebou přišel, neměla jsi stejné tempo jako já.
Když se ale chovám jako ty, vadí ti to.
Dobře! Líbím se ti
možná…
o pět procent víc než ty mně.
- Bylo to mnohem víc než pět procent! - Dobře!
A říkal jsem to sakra důrazně.
Ano, Vidushi, líbíš se mi.
Mám tě rád.
Myslím, že ke mně v téhle fázi
Chiragg chová silnější pocity než já k němu.
Co teď? Nemůžu lhát. Nemůžu jít do toho naplno. Musím si být jistá.
- Najednou jsou tvé možnosti otevřené. - O moje možnosti tady nejde!
Problém není to, že nevíš, jestli se ti líbím, nebo ne.
Problém je,
že jsem se v jednu chvíli scházel se spoustou lidí.
Teď máš šanci to udělat ty. Udělej to, jestli chceš.
Chceš další drink?
Můžu dostat gin s tonikem?
- Je v pohodě? - Dobře.
Na chvíli se rozdělíme. Ty běž tam. Já půjdu tam.
Jsi v pořádku?
Určitě?
Mám někoho zmlátit?
Ne.
Teď jí vadí, že se vídám se Sifat.
Když jsem jí řekl, že se mi líbí, co na to řekla? Chtěla čas.
Možnosti. Objevovat. Tak ať to udělá. Co mám dělat?
Mám čekat, až si uvědomí, že se jí líbím?
Všichni to vidí. Ona ale ne. Co mám dělat?
Co mám dělat? Je do mě blázen. Prý co ještě potřebuju?
Řekla jsem mu, že to tak necítím. Neviděla jsem ho čtyři dny.
Neměli byste to řešit tady.
- Jen se bavte. - Chce to probrat.
Fakt jsem se snažil pochopit, o co Vidushi jde,
protože tohle není o tom, že bych jí neřekl, že ji mám rád.
Co ženský chtějí?
Dobře, tak pojď. Můžu ti ho ukrást?
Ano.
Sakra! Zase musím mluvit s Ananyou? Dělám si srandu!
- Nechci se hádat. - Nehádáme se.
Když můžeš být majetnický, tak já taky.
- Když se můžeš cítit špatně, já taky. - Tak…
Myslím, že tohle je dobrá změna.
Byl jsem rád, že vyslovila slovo „majetnický“.
Vím, že je to pro tebe těžké.
Ale musíš pochopit, že pro mě je to taky těžké.
Jasně, žiju s tvým online spojením
a fakt jsme se spolu sblížily.
Snažím se, aby to nebylo ošklivé, protože taková já nejsem.
Nejsem taková.
Ale zároveň chci cítit věci, které necítím.
Jasný?
- Rozumím! - Do dna.
Promluvme si při tanci. Potřebuju uvolnit stres.
Chápu. Necítíš to stejně.
Mám počkat?
Jen řekni.
Když jsem s tebou, jsem ráda. Když nejsem, tak…
Máš problém to vyslovit?
Já to řekla! Nikdy neposloucháš.
Říkáš všechno možné.
Odejdu s někým jiným.
Nikdo neumí tančit.
To bylo poprvé, co jsme něco cítili.
Byla to ideální situace pro nás oba.
Úplně mě to pohltilo. Dívala jsem se na něj a nikdy jsem se takhle necítila.
Bylo to kouzelné.
Myslím, že to párům umožňuje
vstoupit do prostoru, ve kterém se můžou sblížit.
Být si tak blízko
bylo něco, co bych ani
tak brzy nečekala, ale dosáhli jsme toho.
Takže rozhodně děláme pokroky.
Bachata je podle mě skvělá forma tance pro páry.
Díky tomu tanci jsme se sblížili.
DĚLEJ VŠE, CO DĚLÁŠ, S LÁSKOU
- Holky! - Holky!
Po tom, co jsme zažili, jsme se všichni vrátili nadšení
a všichni jsme byli trochu přiopilí.
Všechno na světě bylo skvělé.
V tu chvíli nám nic nemohlo pokazit náladu.
- Proč jste tak šťastné? - Jsme opilé!
- Holky, pojďte. Musíme si promluvit. - Vy pojďte dolů.
Uviděly jsme holky
a byly tak smutné!
Vůbec jsme je nenakazily naší energií!
Dobře!
Tváří se vážně.
Je to smrtelně vážné. Nedělám si srandu, jo?
Neumíte si ani představit…
- Dobře, holky? - …co se dneska stalo.
- Co se stalo? - O vašem rande chci vědět všechno,
ale…
Shivam odešel.
Dostali jsme oznámení, že odjíždí.
Říkaly jsme si: „Co se to sakra děje?“
Tak jsme tam šly. Měly jsme šanci se rozloučit.
- Šly jsme tam. - Vy…
Ano. Byli tam i Pratham a Shivam.
Ani vám nedokážu říct, jaké to bylo. Bylo to…
Bylo to hrozné.
- Odešel? - Jo.
Nevím. Jsem fakt opilá. Tak nevím, jak to zpracovat.
Shivam tu není.
Kde je?
Shivam je pryč.
- To jsem nevěděl. - Jako vážně?
Přísahám, kámo, fakt.
- Kurva! Nemohli jsme se rozloučit. - Proč odjel?
- Nevím. - To je vtip?
Není to vtip.
Úplně nás to zasáhlo.
Nemůžu tomu uvěřit. Nevím. Sblížili jsme se.
Ať by odešel kdokoli, nepotěšilo by to nikoho.
Nechal tu vzkaz. Je i pro Ananyu.
Přečti to.
„Zdravím, lidi! Nečekal jsem, že před odjezdem napíšu dopis,
moc rád bych vám tohle řekl osobně.
Dopisy mi nejdou. Neumím je psát, ani dostávat.
Díky kluci, díky vám jsem se v tomto domě cítil jako doma.
Díky, že jste se tak snažili, abych se tu cítil dobře
a byl součástí všeho, co jste dělali,
i když jsem občas chtěl být radši zavřený v pokoji.
Mám vás rád, Dhruve a Sahibe. Snad se uvidíme venku.
A pro tebe, Ananyo, bylo mi potěšením tě poznat.
A strávit s tebou veškerý čas, který jsem mohl,
ať už jsme měli neshody jakékoli, vážím si tě.
A všichni příznivci, snad se někdy uvidíme.
Snad se ještě potkáme, a když už ne jako předem daná spojení,
tak aspoň jako lidé těšící se ze vzájemné přítomnosti. “
Samozřejmě, že mi bude chybět.
Ale není to tak, že bych…
V pohodě.
Takového kreténa jsem ještě nepotkal.
Tak to prostě je.
DŮM NEZADANÝCH
- Jak jste si užili rande? - Moje bylo dobré.
Nejdřív jsem váhala, jestli jít, potřebovala jsem být ještě sama,
ale po rozhovoru s Dhruvem
mi pak bylo mnohem líp.
Dhruv se musel pěkně nadřít,
abych se cítila tak, jak jsem se cítila.
Panebože!
- Ahoj! - Ahoj! Jak se máš?
- To je… - Bože!
Teď jsem na něj fakt naštvaná!
Zpráva.
„Ta zahořklost vychází najevo, když se dívám na tvůj obličej.
Protože normálně lidi jako ty blokuju. “
A PROTO JSI SAMA. JEJDA, TO ŠKÁDLENÍ MILUJU!
- Jak se máš? - Dobře! Jak se máš ty?
- Prý jsem ti chyběl? - Ano!
A taky ti prý není nejlíp.
Panebože!
Říkala jsem si: „Co to sakra je?“
To byl Faisal.
Mé druhé online spojení, na které jsem se vykašlala.
Dneska mám narozeniny.
Všechno nejlepší!
Děkuju.
Už jsem se rozhodla.
Moc mě to mrzí.
- Faisal Khan. Těší mě. - Ahoj. Chiragg.
- Ahoj. Rohan. - Těší mě.
- Sakshi. - Sakshi.
Al Snooze.
- Ne. - Vážně?
Jsem Faisal Khan z Puné.
Teď studuju.
Jsem zábavný a nezapomenutelný.
- Má takovou radost. - Já vím. Mám!
Dáš si něco k pití?
Tohle mi přinesl.
Došlo mi,
že přišel, protože mi nevyšlo
spojení se Shivamem.
Prosila jsem, jestli můžu změnit své online spojení,
protože s tamtím to prostě nešlo.
Meet Cute mi asi splnilo mé přání.
Zaprvé, moc se omlouvám. Opožděně všechno nejlepší!
- Všichni o tom víte? - Kámo!
Zabolelo mě to tady, když jsem to slyšel.
Mě to bolelo všude!
On je online spojení?
Miluju, když se lidi sejdou.
- Super! - Když přišel Gentleman z džungle,
měla jsem za Ananyu takovou radost.
Ale zároveň jsem byla smutná.
Litovala jsem,
že jsme se pohádali.
Mám pocit, že lepší online spojení,
než je on, být nemůže.
- Chceš vidět můj pokoj? - Ano.
- Ten žlutý, že? - Ano.
Najednou vypadá dychtivě.
- Přijde ještě někdo? - Je tak hezký!
- Je tak pohledný! - Pohledný?
Udělala jsem chybu.
Promiň, nemáš šanci.
Je tak roztomilý!
Řekni to kolikrát chceš.
Viděl jsi ten oční kontakt?
Vždycky jsem dělala špatná rozhodnutí.
Odmítla jsem toho, co jsem si měla vybrat,
a naopak.
Z mojí strany jsem tam spojení cítil.
- Ano. - Přes zprávy.
Jde o to, že jsem ten typ člověka, který se radši baví osobně.
Přes video si mě nemůžeš očuchat. Hezky voním.
Ale když se s někým vidím osobně, je se mnou mnohem větší zábava.
Podle mě to byla největší chyba, co jsem v téhle show udělala.
Pro mě je důležité, že jsem tu teď pro tebe. Nechci to uspěchat.
- Já vím. - Jestli jsi rozrušená…
Jestli potřebuješ prostor, nespěchej.
Jsem tady.
- Děkuju. - Neboj se.
Je to jako sen.
Přísahám bohu, nedělám si srandu.
Moc se omlouvám.
To nic.
Je mi jedno, jestli má jiné spojení,
nebo si rozumí ještě s někým.
Hlavní je, že jsem tu pro ni.
- Ahoj. - Ahoj. Brzy se uvidíme.
Pojď sem. V pohodě.
- Všechno je v pořádku, ano? - Ano.
Mějte se. Dobrou noc.
- Šťastná? - Šťastná!
Kámo, já lítám!
DŮM OD KLUKŮ
Jak je? Jsme rádi, že tě tu máme, kámo!
- Faisal! - Rád tě poznávám, chlape!
- Faisal! - Jsem Sahib.
Moje první reakce byla doslova:
„Co to kurva?“
Jeho účes mě skoro rozbrečel.
Kéž bych měla takové vlasy.
Dělám si srandu. Jako by jednoho Shivama nahradil druhý.
Kdy jsi naposledy mluvil s Ananyou?
Byl jsem s ní, než jsem přišel.
Cítil jsem se divně. Nebudu lhát.
Ne proto, že přišel nový kluk,
ale zajímalo mě, jestli Ananya věděla, že přijde?
Jsi na vztahy? Nebo na co jsi?
Měl jsem pár hrozných vztahů, ale v pohodě.
- To my všichni. - Jasně.
- Vítej v klubu. - Jo. Jsem zvyklý
na vztahy na dálku.
- Tak proto je mezi nimi… - Vážné vztahy. Nikdy jsem nepodvedl.
- Ani jednou. - Ty jo, brácho! To je dobrý.
Chápu, proč jsi tady.
- Promiň. - Žádné fauly. Je to první den.
To budeme dělat až od zítřka. Dneska hrajeme fér.
- Čím se živíš? - Hraju profesionálně basketbal.
Umístil se v Indii na prvním místě.
- Cože? - Je to profík.
- To je šílený. - Jo.
- Basketbal byl můj první sport. - A hraješ?
Jsem v tom hrozný.
- Ale tu hru miluješ. - Ale je to něco, v čem můžeme soutěžit.
Dobře.
To chtěl slyšet.
Ne, budu v tom hrozný, ale jsem soutěživý.
- Jsi soutěživý. - To jsem.
To je dokonalé.
Asi to bude…
Vím, že mě sežereš zaživa.
To je jistý.
Sežeru.
Zněl tak pokorně.
Vděčně. Je těžké nenávidět někoho takového.
Je moc milý. Vlastně pro něj chci to nejlepší…
pokud to nebude Ananya.
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE
Kdo kdy odmítl skvělý víkendový výlet?
To bude pěkně trapné.
Trojka. To jsem ještě nezažila,
a asi už ani znovu zažít nechci.
Přikláníš se z romantického hlediska k někomu?
Ano.
- Tohle mě fakt sere. - Jak to myslíš?
To, co dělá… Ty dělej, co musíš…
ale buď opatrná, protože to, co dělá, není v pohodě.
Někteří ten prsten možná nedají nikomu.
Budeš jedním z nich?
Ptám se tě na jednoduchou otázku!
Proč jsi tady?
Tohle bylo v dějinách Tádž Mahalu
to nejvíc neromantické rande vůbec.
NA PAMÁTKU A. VISWANATHA
Překlad titulků: Kateřina Malurková