КОХАННЯ В РЕАЛІ
Настав час їхати.
Радувало одне — наші побачення втрьох майже добігали кінця,
бо це було щось неймовірне.
З іншого боку, це прекрасне місце.
Ну, таке романтичне,
але я не змогла романтично провести час із жодним із них.
Це так сумно.
Спочатку в машині були лише ми з Фейсалом,
і ми говорили.
Ми тут невідомо на скільки днів. Просто роби, що маєш, друже, і…
хоч що ти б хотів обговорити,
краще зроби бажане,
те не обговорюймо це, коли ми обоє поруч.
-Думаю, то була така погана ідея. -Це була…
-Дуже погана ідея! -Саме тому
я попросив її приділити мені час.
І вона така: «Учора я розгледіла зовсім іншого тебе».
-І я такий: «Знаєш, чому?» -Ви сьогодні говорили?
-Так. -Ти про минулий вечір?
-Гаразд, коли ми сиділи біля басейну? -Ще до того,
-коли ми разом пішли на каву. -Чорт! Я й гадки не мав.
Гаразд, продовжуй…
Я взагалі не знав про це.
Було таке відчуття, що я знав, що щось має статися.
Я запитав про це. Але не хотів світитися,
бо не хотів показувати, що мене це турбує.
-То що вона сказала? -Не дала чіткої відповіді.
Сказала: «Я не можу вказувати тобі, що робити. Захочеш — спробуєш,
якщо вважатимеш, що варто».
А я: «Я знаю, що ти варта. Я просто хотів знати, чи ти хочеш».
Інакше я пошию себе в дурні.
Це було наче грім серед ясного неба.
Я не думав, що Ананя скаже йому таке.
Тож мене це трохи зачепило, але я не показав цього Фейсалу.
Але я знав, що точно поговорю про це з Ананею.
Мені було цікаво, як ми повертатимемося.
Бо під час розмови вони обоє розлютилися не на жарт,
і я не думаю, що їм безпечно знаходитися в одному просторі.
Гадаю, після ситуації з Шівамом вона почувається…
Якщо ти не бажаєш мати з нею нічого…
-Вона хотіла піти чи щось таке. -Ні… Я б сам пішов.
Це було її рішення, так?
Ананя вирішила, що не хоче сходитися з Шівамом. Він пішов.
Отже, вона могла б сказати те саме мені. Чого вона чекала?
Я подумав, що вона хоче спробувати зі мною.
-Що вона хоче… -Власне, ти маєш рацію.
-Якщо вона була така… -Невблаганна, то відмовила б.
Я б пішов із шоу. Хай там як, вона головна.
Я тут, щоб збудувати зв'язок, але замислився, а вона намагається?
Чому б не спробувати?
Якого біса влаштовувати таку сцену перед Тадж Махалом?
Це ж до біса прекрасне місце!
ДЯКУЄМО
А ще вона сказала тобі те, що тебе роздратувало. Але вона…
Саме так! Ти ж не збирався кричати.
-Брате, я не збирався кричати. -Аж ніяк…
Вона волала, тож мені довелося говорити з нею так,
щоб вона хоча б почула мене. Її не зупинити.
Вона тебе перебиває. Її не зупинити. Вона не хоче розмовляти.
Вона не дає співбесіднику говорити.
То що вона від мене хоче?
Дорогою назад
Відуші піддалася тієї миті емоціям,
бо, я думаю, під час тієї подорожі вона зрозуміла,
що витратила багато часу на людей,
які не заслуговували на її час.
Мій наступний обранець…
Я хочу бути певна, що він стане моїм чоловіком.
Але я не знаю, як це зробити.
Усі мої друзі або одружені, або заручені.
У мене й залицяльників нема.
Мені ніхто не робив пропозицію.
Що я зробила в житті?
Ця думка просто…
Гей.
Чого я досягла в житті?
Що значить час? Знаєш що?
Стільки людей починають жити лише після 40.
Вони дуже рано одружуються,
а потім, у 40, усвідомлюють: «О! Ні, нам треба більше».
Коли нема поруч Чірагга,
ми з Сіфат теревенимо, як найкращі подруги.
Авто зупинилося, і я побачив, як вони обіймаються.
І я такий: «Що?
Тобто… Зберися».
Провівши час із Відуші та Сіфат,
я зрозумів, що вони насправді дуже хороші подруги.
І, можливо, саме тому
нам не було ніяково.
Ми чудово тебе поділили, правда?
Ми наче…
-Хороші партнери. -Так.
Не відчував себе відстороненим? Бо ми ні.
-Було непогано, так? -Так, було непогано.
-Добре збалансовано. -Добре збалансовано.
Отже, у машині був момент,
коли мені здалося, що вони трималися за руки.
Не впевнена, чи Джаґріті бачила, що ми тримаємося за руки,
але мені стало трохи ніяково, бо мені здалося, що вона бачила.
Вони трималися за руки за моєю спиною,
й саме це викликало в мене дискомфорт.
Бо їм не обов'язково робити це потайки.
Це дрібниця. Мені все одно було нудно. Усе нормально.
Коли я сіла в машину, де сиділи хлопці…
Бум! Друв знову вибухнув.
Ви ходили вдвох на каву, так?
Про що ви там говорили?
Можна?
Вона запитала Фейсала: «Можна?» І я такий відразу: «Що?»
Ми просто обговорили, які в нас наразі стосунки.
Щоб зробити щось, власне, йому потрібний знак,
і я сказала…
я вам тут не господиня.
Ви можете робити, що в біса забажаєте.
Ми з тобою зійшлися, а потім прийшов дехто й теж пробудив у тобі почуття.
Отже, я втрачаю свою позицію у твоєму житті.
Тепер я не знаю, що мені робити.
Якщо ти такий невдоволений,
то треба було дати мені ту каблучку, й ми разом пішли б.
Я розумію, але я не дав тобі ту каблучку,
щоб провести час із тобою,
а тепер приходить ще дехто,
й ти не можеш розібратися у своїх почуттях.
-Тож для мене… -Я ніколи не розказувала про свої почуття.
-Я досі почуваюся так само… -Гаразд, тоді не переймайся.
Я просто намагаюся поговорити. Я не переймаюся.
Просто намагаюся зрозуміти, які в нас стосунки, але гаразд.
То до кого в тебе є хоч трохи почуттів?
-Ти не знаєш? -Я питаю.
Ти говориш про будинок дівчат чи загалом?
Загалом, звісно. Тут.
До тебе.
Ти впевнений?
Так, між нами щось є.
Ну, тобто… Безумовно.
І так.
А з Відуші річ у тім, що всі нагнітали цю…
-Ситуацію. -Яку?
-Щодо мене з нею. -О, я знаю.
Знаєш? Це застряє в думках,
-й ти такий: «Що відбувається?» -Знаю…
-Гаразд. -А в тебе?
Ти тут, так?
Саме так. Ми обоє тут.
-Ні, не тут. Тут. -Так.
-З першого дня. -Так.
Не роби цього.
«Порушники будуть розстріляні».
Тобто нас розстріляли б, якби ми перелізли стіну й зайшли?
-Це військовий об'єкт. -Певне, для них нормально.
Чому б вам не залізти? Я хочу перевірити.
От бачиш, я не розумію, що з нею не так.
Ми так добре до неї ставимося.
ДЕЛІ 74
Хай там як, я член АСА.
Антисимпінгової асоціації.
Що це?
Хочеш пояснити?
Ні, краще ти сам.
-Уперед. -Анти що?
-Антисимпінгова асоціація. -Що це?
Це група людей, яка допомагає
молодим хлопцям не стати жертвами жінок.
-Гаразд. -Знаєш, що таке симпінг?
Ні.
Симпінг — це, коротше, типу…
Власне, це сленг. Слово було введене…
У соцмережах воно означає, що ти возвеличуєш жінку,
даючи їй багато любові й уваги тощо. Так?
Симп — це той, хто, простіше кажучи, фанатіє від своєї дівчини.
Типу: «Не прийду, не піду на зустріч із друзями. Я зі своєю дівчиною».
-Це, коротше, слово з інтернету. -Гаразд.
Власне, не слово, а сленг.
Як він і сказав, таких хлопців називають «симпами».
Ананя, на жаль, про це ніколи не чула.
Не змушуйте мене почуватися,
наче я прошу вас, хлопці, докладати забагато зусиль
чи прошу вас щось робити, бо це не так.
Ви можете робити, що в біса забажаєте.
Однак, зрештою,
не змушуйте мене почуватися, наче я попросила,
бо це не так. Я не проситиму.
Ми це знаємо.
Ми тут з власного бажання. Ми тут, бо хочемо тут бути.
Ананії не сподобалося роз'яснення жарту,
бо вона сприйняла його так: «Як ви можете таке казати?»
Отже, уся ця дискусія вийшла з-під контролю.
Вона нас неправильно зрозуміла,
а нам справді було незручно.
Що б то не була за асоціація, про яку ви говорили…
По-перше, мені байдуже…
По-друге, я не та дівчина, яка хоче
поставити чоловіка в становище, коли він віддає, а я ні.
Бо я теж тут докладаю зусиль.
-Чекай… -Саме так.
Річ зовсім не в тім.
Це просто якась дрібниця з інтернету, і ти не…
Ми так не думаємо. І жодного разу такого не відчували.
Я відчула себе тією дівчиною.
Ці бідні хлопці роблять усе заради мене,
а мені чхати.
Серйозно?
БУДИНОК ХЛОПЦІВ-ОБРАНЦІВ
Не роби так.
Гаразд, хлопці, якось побачимося.
Я маю побути наодинці.
-Розумію. -Так.
-Може, ти нас не так зрозуміла. -То був просто жарт.
-Гаразд, я вас неправильно зрозуміла. -Я не…
Вибачте. Не жартуйте про таке.
Ми жартували. Тобі не сподобалося? Більше так не жартуватиму.
Як ти казала, ми такі: «Гаразд, це жарт». Ми його зрозуміли.
Ти не зрозуміла жарт. Я розумію.
-Більше цього не повториться. -Думаєш, це жарт?
-Поганий жарт. -Подумай ще раз.
Ананіє, ну ж бо.
Усе гаразд.
Те, що вона просто розвернулася, здалося мені неповагою.
Мені було боляче, бо я вважаю,
що якщо не можу обговорити все з дівчиною,
коли все пішло шкереберть,
а вона просто йде,
то хіба це зв'язок? Які це стосунки?
БУДИНОК ДІВЧАТ-ОБРАНИЦЬ
Після цієї подорожі я усвідомила, що між ними теж є зв'язок.
Інший зв'язок, про існування якого я не знала.
Тепер я не знаю, що Чірагг робитиме.
Ми досить довго подорожували,
бо поїхали в «Джим Корбетт», що трохи далеко.
Але було б чудово пережити це знову.
Так, я дуже хочу просто поїхати в подорож, типу…
Не знаю з ким, але…
Як ти почуваєшся? З'ясував для себе?
Вона до біса мила
й із нею чудово розмовляти.
Але вони казна що казали в Тадж Махалі.
Що?
Попередження… Ранкові побачення — це типу…
-Або… -Мені подобаються побачення зранку.
-Я їх обожнюю. -То в тебе сніданок опівдні?
-Ні, не так пізно. -Це вже бранч, Сахібе.
Але залежить від багатьох умов.
Залежить від того, з ким воно.
Ти зашарівся?
Не знаю.
Сахіб викликає у мене певні почуття,
які я раніше не відчувала.
Ми усміхаємося, червоніємо, не кажучи ні слова.
Не знаю, як це звучить, але…
-Не знаю. -«Не знаєш?»
Я б увесь день цим займався.
-Так, це весело. -Так, весело.
Я отримав від неї багато натяків
про її почуття до мене, і я також відчував дещо,
ну, поруч із нею я був щасливий. З мого лиця не сходила усмішка.
Між нами іскрилося.
Побачимося сьогодні.
-Сподіваюся, коли ми всі будемо разом. -Так.
-Круто. -Круто.
Продовжуй посміхатися.
Ти теж.
-Гаразд, я пішов. До зустрічі. -Так.
Бувай.
Іди.
Я робитиму, що маю.
Мені байдуже на все інше.
Бувай.
З іншого боку, є Чірагг — мій обранець.
Він, схоже, один із тих, кого хоче кожна дівчина.
Те, як він ставиться до мене.
А з іншого боку є Сахіб.
Від якого в мене перехоплює подих. З яким добре.
І я такого раніше не відчувала.
Думка про вибір
і відмову від одного лякає мене.
Я тут почула плітку.
Сакші й Сахіб трохи віддаляються.
А ще Друв сказав, що Сахіб спілкується з Відуші.
Чому всі вчепилися до Відуші?
Чому Відуші до всіх чіпляється?
-Чому всі чіпляються до Відуші? -Вона скрізь суне свого носа.
Чому всі говорять з Відуші?
Коли дівчина сама… Не кожен хлопець розмовляє зі мною.
-Але я спілкуюся з усіма дівчатами. -Я знаю, чого хочу.
Я з кожною розмовляю, але це нічого не значить.
Це не про тебе всі говорять.
Вона формує зв'язок з усіма.
Фейсал з'явився — Відуші вже з ним.
Хіба це її вина, що всі до неї залицяються?
Вона ж навіть не найкрасивіша з-поміж усіх.
Усі хочуть з нею поговорити, так?
О боже мій!
Повернувшись у будинок одинаків, ми підняли тему флірту Відуші й Сахіба.
Ми з Сакші гаряче дискутували на тему флірту.
Я згадала про Відуші,
бо бачила, як вони сиділи разом.
Які в них відносини —
я не розумію.
Про що вона думає, що відчуває.
-Що відбувається? -Дідько!
Пан Раннвіджай… Не міг відвести від нього очей. У житті він ще кращий.
-Вітаю! -Привіт!
Коли я побачила, що Ґуахар зайшла без Раннвіджая,
я подумала,
що вона прийшла тільки до дівчат.
Бо іноді тільки дівчата можуть зрозуміти дівчат.
Знаєте, після кожної нашої зустрічі минає час,
і я відчуваю, що ваша подорож,
стосунки, хімія, сумісність…
Усе це прогресує в усіх.
Так? Тому завтра
буде день остаточного вибору.
Подорож «КВР», «Кохання в реалі»…
Коли вона закінчиться,
одинаки ухвалять…
РАННВІДЖАЙ
…остаточне рішення.
Це означає, що вони матимуть із собою каблучку
й запропонують її
одному з двох варіантів, які вони мають.
Але від вас залежить,
приймати її
чи ні.
Не почувайтеся зобов'язаними.
Прислухайтеся до себе.
У нашому шоу «КВР»
зв'язок — це дещо взаємне.
Ви всі їздили на вихідних у подорож
у різні міста.
Після цього я відчула, що дехто з вас,
якщо не всі ви,
почуваєтеся трохи розгубленими,
можливо, скованими.
Деякі навіть відкрито сказали,
що, можливо, їм хотілося б ще дослідити
й таке інше.
Мені здається, деякі з вас сковані.
Здається, якби ви мали змогу…
Подумайте про це. У них є два варіанти.
Які варіанти у вас?
У вас є варіант сказати «ні».
І ще четверо людей.
Вау! Це нові перспективи!
Отже, сьогодні я даю вам можливість
дослідити це.
Проведіть трохи часу з одиначками.
Ви раді?
Сіфат, ти така знервована!
Я просто спантеличена.
Зараз навіть ще більше.
Ну, ми не очікували, що ви…
Ви скаржитеся, коли стається щось хороше.
-Скаржитеся, коли нічого не відбувається. -Ні, ми хочемо, але…
Коли здобуваємо, ми такі…
Усе стає ще заплутанішим.
О ні!
Ми з Відуші нічого не розуміємо.
Яка в нас ситуація? Ми не знаємо, чого хочемо.
Думаю, ми всі відчули себе вільніше,
бо просто хотіли побути деякий час собою,
а проведений з хлопцями-обранцями час
дозволив би нам побути собою.
Ми могли б грати, фліртувати,
говорити щось не те
й, думаю, нам це було дуже потрібно.
-Чому б вам не приєднатися до нас? -Тоді у вас не залишиться варіантів.
Думаю, коло експерименту замкнулося.
Нарешті картинка стала повноцінною. Це відбувається.
-Дівчата! -Дівчата!
Підіймайтеся сходами.
Для мене це було дуже важливо,
бо розмова про наші почуття…
Допомогла б нам дізнатися, що ми думаємо одне про одного.
Я в халепі, гаразд? І…
Я просто дуже відверта й пряма. Я не можу… У мене ніколи такого не було,
щоб я щось відчувала до двох хлопців.
Я його не знаю. Я тебе зовсім не знаю, але…
Але хоч що між нами… Так, це… гаразд… Саме це…
Це…
Авжеж, ми з Чіраггом не так говоримо.
Інакше.
Але я не можу ігнорувати факт, що в нас із Чіраггом теж історія.
-Звісно. Це має значення. -І я бачу…
Він докладає бісову купу зусиль.
То й що? Сподіваюся, ти не почуваєшся винною.
Не почувайся, що зобов'язана, лише тому, що він доклав зусиль.
Коли Ананя дала мені ту каблучку, що ви сказали?
Ні, річ у тім, що ми з Чіраггом зійшлися на іншому рівні.
-Так. -Гаразд. І…
Я не знаю, яке рішення ухвалить Чірагг,
бо я бачила, що в них із Сіф теж є зв'язок.
-Ти закінчила промову? -Так.
-Я хочу, щоб Сахіб… -Так.
Уперед, тигрице!
Можна мені сісти? Ці підбори мене вбивають.
-Сядьмо десь. -Хочеш сісти там?
Досить маячні.
Ми вже достатньо повеселилися й погралися.
Думаю, саме час перестати втирати маячню одне одному й нам
і сказати відверто.
БУДИНОК ОДИНАКІВ
-Люди! -Що?
-Вітаю! -Привіт!
-Усі в одному ліжку. -Так.
Ми так досліджуємо.
Я знав, що їхній візит щоразу знаменує важливе обговорення.
І завжди стається щось нове, про що ми й не підозрювали.
Друзі, ото видалися мандрівка у вихідні, так?
-Так. -Як життя?
-Поки задоволені. -Я в захваті.
-Мені подобається ця посмішка! Чудово! -Було весело.
Ви всі одинаки в «КВР».
Ви подолали цей шлях,
і скоро мандрівка добіжить кінця.
Власне, завтра.
Думаю, я злякалася, бо не очікувала такого.
Завтра вам доведеться ухвалити остаточне рішення.
Я не була готова.
Я мала купу запитань
і сумнівів.
Ви отримаєте каблучки
й повинні будете запропонувати їх
вашим обранцям.
Офлайн-обранцям чи онлайн-обранцям.
Зв'язок стає справжнім,
лише коли він взаємний, й інша людина його розділяє.
Жодного тиску.
Вони повинні поділяти зв'язок нарівні із вами.
Ось що має статися!
Хай там що, не можна нав’язувати зв’язок чи свою енергетику.
Але буде дуже ніяково, якщо запропонувати каблучку,
але не отримати її навзаєм. Бо ти відкриваєш своє серце.
Досі ви мали владу.
Після остаточного вибору,
коли ви його зробите, влада перейде в інші руки.
Отже, ми подумали, що сьогодні
всі обранці, дівчата й хлопці,
повинні отримати шанс зрозуміти одне одного,
з'ясувати свої почуття,
бо дуже важливо,
щоб вони теж чітко усвідомили,
чи хочуть сказати вам «так»,
чи бажають дослідити романтичний зв'язок із вами, чи ні.
Я почувалася так, ніби хтось вдарив мене в живіт.
І я знаю, що вдавала круту, але це було не так.
Уявіть собі, коли з усіх доступних варіантів
вони теж оберуть вас.
Чи не прекрасна мить?
Щасти вам.
І через деякий час ви підете до будинку обранців.
-Як завжди… -Дякую!
-Ми своє зробили. -Так.
-Завжди раді вас тут вітати. -Так.
-Ми раді тут бути. -Розважайтеся, друзі.
Формування зв’язків, про які вони постійно говорять.
Ми не знали про це.
Коли вони сказали нам, що є перехресні зв'язки,
ми усвідомили, що тепер усі маски будуть зірвані.
Буде весело!
Я вже знаю…
-Люблю трохи галасу. -Що тепер буде?
-Що? -Отже…
Пратам, мабуть, на сьомому небі.
У нього є зв'язок.
-Пратам обере Сіфат. -Коли говорили про хлопців…
Вони були такі щасливі. Проблема виникне в дівчат.
Вони оберуть Пратама!
Мені було страшно.
Ми щойно посварилися, й це мене трохи засмутило,
бо тепер у нього буде більше причин
дослідити зв'язок із кимось іще.
Мене це дещо лякає.
А якщо інша йому сподобається більше за мене?
Думаю, це чесно.
Я сьогодні так причепурюся!
Гадаю, так і треба.
-Одягнути найкращий наряд. -Я завжди гарно вдягаюся, але…
Сьогодні буду просто бомба.
Бо хочу, щоб Друв побачив,
хто я, або ким я можу бути.
Я точно знаю,
що сьогодні ввечері ситуація зміниться.
-Зв'язок Сахіба з Відуші ризикований. -Так.
Ні-ні, справжній Сахіб,
хоч що він там показував чи приховував,
його справжні помисли
проявляться сьогодні,
і я буду щаслива.
Я рада, що їм дали перший шанс, а не нам.
Бо тепер ми все з'ясуємо.
То що Ґуахар запитувала? Що ще?
-Про що ви говорили? -О боже.
Думаю, ми це вже з усіма обговорили, окрім Чірагга.
Я ще на початку казала, що хочу досліджувати. Але йому ніколи.
Мені хочеться відійти від ситуації з тобою й Відуші.
Я почуваюся наче… Усі тут знають.
Але, думаю, ти йому це вже сказала.
-То був мужній жест. -Він мій улюблений хлопець у будинку.
Дідько. Це надто відверто.
-Хочеш, щоб я підбирала слова? -Ні, я не це мав на увазі.
Твої слова такі відверті й привабливі…
Тоді Чірагг такий…
«Сіфат, ти багато говориш про Пратама».
-Він так сказав? Дідько! -Так.
Я просто сміялася. Я така…
-Мені байдуже. -Аякже.
-Я розважаюся, тому… -Так. Гаразд.
Хіба не байдуже, що думають інші?
Коли я говорила з Пратамом,
склалося враження, що він не просто хоче фліртувати зі мною.
Це мені дуже подобається.
Я такого не очікував.
Хай там що, а я не знаю, що це таке.
І… Але відчуття приємне.
Я почувався чудово,
якось інакше й так, як ніколи раніше не почувався.
Саме тому я робив дивні речі,
які зазвичай не зробив би.
Це територія, яку я…
у реальному житті ніколи б не наважився дослідити.
Але так сталося само собою.
Попри те, що це не дуже правильно…
Може й ні.
Але приємне відчуття. У цьому є дещо
містичне й дещо…
Це ти.
Що? Це я.
Я не можу заперечувати, що дещо справді є.
Якщо він зробив кілька жестів щодо тебе —
нехай це не буде вирішальним.
Я досі намагаюся з'ясувати. Я не на 100% впевнена щодо Чірагга.
Я не можу ігнорувати свої почуття, коли з тобою.
Це дещо інше.
Не знаю.
Коли ти поруч, я посміхаюся. Це точно.
Це взаємно.
Ти…
Тобі подобається, так?
Просто скажи йому: «Я дам тобі каблучку єднання. Між нами зв'язок.
Ми можемо розвинути його ззовні, але є хлопець, з яким я фліртую,
ми сміємося, смішимо одне одного.
Ми дещо відчуваємо, коли дивимося одне на одного.
І не відводимо одне від одного погляд. Ти не проти?»
Він не має заперечувати.
То ви будете відверті й запитаєте сьогодні?
-Звісно. -А що запитаєте?
Як побачення? Що думаєш? Що відчуваєш?
Скажи відкрито, бо нема чого приховувати.
Ти не хотіла б опинитися в ситуації, коли
ти підходиш до хлопця з каблучкою, а він такий: «Чорт!»
-А, ти про це? -Так.
Під «перед усіма» я мала на увазі
говорити перед обома обранцями.
-Я так не зможу. -Ні.
Я більше не можу тусуватися з обома своїми обраницями…
Я хочу поговорити з обома віч-на-віч.
Я не хочу говорити з Пратамом.
-Тоді не говори. -Так.
Я хочу туди.
Отак вони почуваються, коли ми ходимо на побачення з іншими.
І вони постійно думають, що може статися.
Хіба це не нове почуття?
Відчуття страху когось втратити — це добре.
Якщо не відчуваєш цього — воно того не варте.
Але мені не подобається це відчуття.
Насолоджуйся й цим відчуттям.
Яким? Усе ж, здається, гаразд.
Таке відчуття, ніби хтось зім'яв папірець
і запхав мені в живіт.
І він там крутиться.
Усі ми грали «Пляшечку» й «Убити, одружитися, пофліртувати».
Це ж спроби пізнати людей
і спонукати їх говорити
про свої почуття до одне одного.
-Сахіб. -Сахіб.
-Ситуація…
Запитаю дещо неоднозначне.
-Авжеж! Питай. -Уперед.
-Запитуй. -Ти відомий своєю неоднозначністю.
У човні дві дівчини: Відуші й Сакші.
Кого б ти врятував?
Я знаю відповідь.
Усі знають відповідь.
Відуші.
Не знаю. Було приємно, коли він назвав моє ім'я.
Так, було приємно.
-Друв. -Друв.
Гаразд. Правда.
Ти б обрав
секс по телефону з Ананею чи подивився б порно про сім'ю?
Ти дивишся порно про сім'ю?
Так, чорт забирай! Мачуха — те, що треба.
Я б подивився порно. І я скажу чому.
Бо з такою особливою людиною
я хотів би… секс по телефону — це просто…
Для мене це не те.
Я не хочу, власне… переспати. Я хочу займатися коханням.
-Відповідь у стилі «Кави з Караном». -Розумієте.
-Сахіб. -Це Сахіб.
-Скажи «виклик». -Гаразд. Виклик.
Тобі треба поцілувати Відуші.
Він цього не зробить.
Коротше, ви марнуєте час, просячи його…
Ні-ні… Спокійно.
Я думаю, це просто закоханість.
Іноді я думаю, що це, може, спорідненість душ,
бо варто їм лише подивитися одне на одного,
і вони червоніють і відчувають гаму емоцій.
Не можна так просто щось таке заперечувати.
-Пратам. -Пратам.
-Ну ж бо. -Обери «виклик».
-Ситуація. -Ситуація.
Виклик.
Що б ти зараз хотів зробити з Сіф?
Оце так питання.
Спершу скажи, а потім зроби це.
О, поцілунок у чоло. Добре.
-Сіф незадоволена? -Що ти про це подумала?
Це мило. Усе гаразд.
Гаразд, друзі.
Ми з Пратамом так глибоко не вивчали наш зв'язок.
Я б хотіла побачити, що вийде
з Пратамом.
У щоденних розмовах таких моментів не буває.
Тільки під час таких ігор.
Вони дуже особливі.
Тому, думаю, ми любимо грати в ігри.
Коли ми зустрічаємося, завжди організовуємо принаймні одну гру.
БУДИНОК ДІВЧАТ-ОБРАНИЦЬ
Я з нетерпінням чекав на візит у будинок обраниць.
Залишилося ще стільки недомовок.
Мені потрібна була ясність.
Я заплутався.
-Привіт. -Ми так і знали.
-Ви знали? -Як ти?
З Чіраггом я почуваюся дуже добре.
Думаю, почуття між нами дуже здорові.
Це розуміння.
Це зв'язок, якого в мене ніколи не було.
І перед останнім днем
я хотіла все йому сказати,
бо, звісно, це вплине на його рішення.
Леле, я навіть висловити не можу, як почуваюся поруч із тобою,
незалежно від кількості зусиль, докладених тобою чи…
Те, що ти пишеш, і що я відчуваю через це, і…
Я не знаю, чи в нас вийде.
Чи я підхожу тобі,
бо ти заслуговуєш на безмежне кохання.
Я знаю, що можу подарувати тобі кохання.
Я просто не хочу, щоб було…
Щоб усе завершилося, як у моїх минулих стосунках, коли…
Він чудова людина.
Я теж хороша людина.
Але ми не підходили одне одному.
І щоб досягти того рівня,
я маю провести з тобою значно більше часу, і я
хочу цього.
Я просто чесно тобі все сказала.
Я просто не хочу…
Я не вмію фільтрувати. Я не можу…
Я не можу бути типу: «Чіраггу…
Я на 200% зацікавлена в тобі», — і я знаю,
що також фліртувала з іншим.
І…
Я тебе дуже поважаю
і поважатиму будь-який твій…
вибір.
Найменше з усього я хотіла б тебе скривдити.
Але я не брехатиму тобі.
Не брехатимеш, але скривдиш?
Розкажи, що ти відчуваєш.
Розказати, що я відчуваю.
Я можу бути дещо грубим?
Ти так заплуталася
у своїх бажаннях.
Так заплуталася.
Ти злишся, бо ми не проводимо час разом.
Але навіщо мені це робити, якщо ти не знаєш, чого хочеш.
Усім це зрозуміло.
-Я теж це розумію, Чіраггу. -Ні, не розумієш.
Думаєш, що розумієш, але ні.
Чіраггу, я знаю, що ти відчуваєш. Я намагаюся сказати, що ти…
Так, я заплуталася.
То й нехай, але…
Але я не присвячувала б себе чомусь…
Тоді не треба все ускладнювати, коли я зближуюся з кимось іншим.
-Я не ускладнюю! -Під час бачати саме це ти й робила.
От бачиш, саме це.
Ти кажеш: «Не обговорюймо цього.
Не робімо того. Не поспішаймо.
Обдумаймо все. Бла-бла-бла». Чудово.
Потім знову зближуєшся.
А потім відсторонюєшся.
Йдеться не про нерозуміння. Як ти не бачиш? Річ не…
Чіраггу, постав себе на моє місце.
Що? Гаразд.
-Я намагаюся. -Ти заплуталася.
Гадаю, більше ніж я коли-небудь.
Уся ця ситуація
змусила мене усвідомити, чого я хочу в житті, а чого ні.
То що мені завтра робити?
Не знаю.
Справедливо.
У тебе є відповідь. Можеш
дати її тій, у кого більше розуміння,
хто має…
Бо саме їй я написав усі ті листи.
Усі мої вчинки були для інших людей.
Скільки я маю запитувати: «Чого ти хочеш? Скажи — я зроблю».
Я не знаю, чого хочу, Чіраггу.
-Ще не зараз. Я не знаю, чого хочу. -Отож!
Тобі зараз це потрібно.
Саме це тобі зараз потрібно.
Та ну. Я не можу бути милим й усе таке.
До біса.
Хотіла мою писанину з нашого першого побачення, так?
Я зробив тобі кращу, чистішу копію.
Я нікому в житті не писав. Це був єдиний раз.
Збережи, викинь… Роби з цим що хочеш.
Не знаю. Завтра я можу бути тією людиною,
що тримає каблучку, а ти мені кажеш… «Я досі не знаю, Чіраггу».
Вибач, що я така.
Вибач, що подобаєшся мені.
ДАЛІ
Сьогодні нарешті
настав час зробити остаточний вибір.
Я запитав: якби в човні були двоє —
одна з них Сакші,
а інша Відуші…
-Кого б урятував? -Я сказав: «Відуші».
Чудово!
Не можу повірити, що поручився за тебе.
ПАМ'ЯТІ А. ВІСВАНАТА
Переклад субтитрів: Наталія Боброва