DŮM OD KLUKŮ
Ty jo!
Ahoj.
Nejdřív jsem se cítil dost nepříjemně,
protože Ananyu neznám tak dobře, abych se o ni postaral, když je naštvaná.
Tolik se toho stalo.
- Jo. - Tolik a…
Mrzí mě, jak ten výlet skončil.
Byl jsem v šoku.
Nečekal jsem, že se omluví.
Omlouvám se za to, jak jsem se pak zachovala,
protože se mi nelíbilo, co jste říkali.
Vím, že to byl vtip, ale řekls ho
tak z ničeho nic… Kdybys řekl třeba: „Hele, víš, co to znamená?“
Nevadilo by mi to.
Smála bych se s váma.
Chceš vědět, co se stalo na naší straně? Nebo…
Ne, já to chápu, jakože… Ať už to znamenalo cokoliv.
Nechtěl jsem tě naštvat.
Já se k tobě chovám jako k princezně a měl jsem pocit…
Nedostalo se mi respektu, abys zůstala a promluvila si se mnou.
Říkám si: „Nedej bože, že bychom se zítra s Ananyou pohádali…
Můžu to napravit? Můžu s ní mluvit?“
Ne, že bych se hádala dennodenně.
Poznal jsem její dospělou stránku, protože každý dělá chyby.
Ale přijít a říct: „Promiň, že jsem ti ublížila, “ dokáže jen někdo.
Všechno jsem jí odpustil
a mohl jsem jít dál s čistou hlavou.
- Víš, že jsem s tebou ráda trávila čas. - Jo.
Bavili jsme se a všechno bylo super.
- Naprosto. - Je to ale lineární.
Že? Prožili jsme lineární cestu.
Můžu… Dobře, přečtu to, protože takhle s tebou mluvit nedokážu.
Ale vidím, že jsi s Vidushi prožil jinou cestu.
Chápu, že to bylo intenzivnější
a je v tom mnohem více emocí, než podle mě
měla naše cesta.
Nechci, abys svou cestu začal s tím,
že se musíš ohlížet i na někoho třetího,
a jak se ten člověk cítí.
Není to vůči tobě fér. Jo?
Jen jsem ti to chtěla říct. Tak do toho, Chiraggu.
Líbí se mi, co mezi námi je.
Mám tě moc ráda.
Mluvil jsem s oběma holkama
a obě vyjádřily svůj pohled na věc,
ale žádná z nich se ani neobtěžovala zeptat: „Chiraggu, co chceš ty?
Jak se cítíš v téhle konverzaci ty?“
Jdi, buď šťastný.
Dobře. Děkuju.
Jsem rád, že aspoň někdo řekl, že mě má rád.
Měj se.
Po tom rozhovoru mě to dost vzalo.
Rozhodla jsem se, že to musím skončit.
Ale když jsem to fakt musela udělat,
znovu prožít všechno, čím jsme si prošli,
veškerý společně strávený čas,
strašně mě dostalo to, že to končí.
DŮM OD KLUKŮ
Popíšu ti, jak celý ten den probíhal. Ve všech podrobnostech. Dobře?
Ve všech podrobnostech.
- Takže… - To je poprvé, co mluvíš.
Jo, chtěl jsem.
Čekal jsem, až ti budu moct všechno říct.
- Takže… - To jsem ráda.
Zase jsem byla v údivu. Říkala jsem si: „Konečně mluví. “
To je dobře, protože když mi vysvětlí, co jsem chtěla vědět, bude to v pohodě.
Mluvili jsme s lidmi,
se kterýma jsme si mysleli, že bychom mohli mít spojení.
- Dobře. - Víš?
- Měl jsem dlouhý rozhovor s Vidushi. - Dobře.
Snažili jsme si porozumět před tím, než někdo z nás
udělá s tebou nebo Chiraggem další krok,
a současně bychom si měli promluvit i spolu.
Čas, který jsme já a ona strávili s tebou a Chiraggem,
byl nádherný.
Byl úžasný.
- Dobře. - A z tvého pohledu na mě,
a z Chiraggova pohledu na ni,
to byla čirá laskavost a láska.
Ujasnili jsme si to,
že jsme si v tomhle experimentu hodně blízcí…
- Jo. - …a záleží nám na sobě.
Ale tohle není spojení, které bychom chtěli posunout dál.
Dobře. Je tohle rozhodnutí oboustranné?
Nebo chová silnější city k Chiraggovi…
- a proto… - Je to oboustranné rozhodnutí.
Ona mě nezná na takové úrovni,
a já tak stejně neznám ji,
abych si vybral…
ji místo tebe.
Byla jsem fakt ráda, že mi to řekl.
Ale nelíbilo se mi, že mezi nimi něco je.
Proč se pořád usmíváš?
Nevím. Jsem šťastný.
Dobře.
Mé úmysly jsou jasné.
- Nejsou jasné. Prosím tě! - Jak to že ne?
Neříkej, že je to jasné.
- Proč? - To snad ne.
Nevyjádřil jsem se jasně?
Nevyjádřil, ne? Očividně.
Nejdřív ne, ale pak jo.
Neflirtuju. Jen ti říkám fakta.
Měl bys se mnou flirtovat.
- Ne, říkám ti fakta. - Dobře.
Když jsem slyšela, že budete dnes objevovat…
Co sis myslela?
Nejdřív mi to nevadilo.
Říkala jsem si: „To je v pohodě. Ať si objevujou. “
A pak jsem se cítila hrozně nesvá.
Říkala jsem si: „Nechci se dělit. “
Je vtipné, že tohle říkáš zrovna ty.
Políbil jsem… Byl to úkol. Takže…
- Děláš si srandu? - Co myslíš?
Všichni v tomhle experimentu vědí,
- včetně lidí ve vašem domě… - Jo.
…kde je moje loajalita. Je přímo tady.
A žádné jiné ženy se ani nedotknu.
Ale je roztomilé, že jsi byla nervózní a tak.
Cítil jsem se tak skvěle. Říkal jsem si: „Půl dne se cítila stejně jako já…“
A tohle je už třetí chlap, kterého jsem musel přežít,
a já tu kurva pořád stojím.
Říkám si: „Ty vole. “ Takže…
Nemám tady rtěnku? Mým ostatním holkám se to nebude líbit.
Naučila jsem se tady, jakou hodnotu má vztah a…
někdy je třeba zvážit,
zda je důležitější ten člověk, nebo výhra v hádce.
A já cítila, že je pro mě důležitější on, tak jsem řekla…
„Tohle jsem pro tebe napsala. “
Napsala jsem o tom, co cítím k Sahibovi,
a jak zmatená jsem.
Proč pláčeš?
Protože se mi chtělo.
Nesnáším, když je někdo krutý tak sladce.
Nejsem krutá.
Tohle je…
V pohodě.
Jen jsem před tebou…
nechtěla nic tajit.
Uvědomil jsem si, že takhle cesta,
tenhle sociální experiment, byl až do teď o mně.
Ale co chce ona?
Možná potřebuje prostor, aby přišla na to,
co vlastně chce.
Jo, možná jsem se tady nenaučila nic.
Nedokážu si vážit vztahů.
Možná jsem špatnej člověk, protože…
- Špatný člověk? Vážit si vztahu? - To je jedno…
Byl pro mě celkem problém
k tomuhle sebrat odvahu.
Očividně ale pořád nejsem silná.
S velkými obtížemi jsem se naučila sama za sebe postavit
a sebrala jsem všechnu svoji odvahu.
Stálo mě hodně úsilí
ti tohle říct a…
Nechci se vázat, dokud to nebude na 100 %, protože nemůžu.
Nechci, aby mi někdo zase ublížil.
Myslíš, že jsi jediná, kdo něco zažil?
Kdo si prošel rozchodem?
- Kdo má nějakou minulost? - Tak jsem to nemyslela.
Ještě jsem to nezpracovala, Chiraggu.
Ještě jsem to nezpracovala.
Mohla jsem svůj vztah ukončit po šesti nebo osmi měsících.
Já to ale držela šest let,
protože takhle oddaná jsem.
Zlomilo mi to srdce.
Jen jsem před tím utíkala.
Nedokážu to zpracovat. Ještě se mi to nepovedlo.
Nechci, aby mi zase někdo ublížil.
Nemůžu.
Co chceš?
Potřebuju čas, nic víc.
Ale jak dlouho budu chodit sem a tam?
Tomu nerozumím.
Protože se k tobě zkusím přiblížit
a tvá ostražitost mě pak… Začneš mě odhánět.
A pak mě přitáhneš k sobě a pak se zase vzdálíš.
Takže se nemůžu sblížit ani s nikým jiným.
A tohle…
Oba jsme řekli, co jsme museli.
Vezmi si tolik času, kolik potřebuješ.
Co jiného můžeme dělat?
I kdybys potřebovala čas s někým jiným, nevadí mi to.
Jen mě o tom informuj. Budu v pohodě.
Zjisti, co chceš.
Celou noc se mi to přehrávalo v hlavě. Nemohla jsem spát.
Cítila jsem, že o tom už nemůžu přemýšlet.
Cokoli se má v den poslední volby stát, stane se.
IRL: In Real Love…
Proč jsme tady?
V dnešní době existují dva způsoby, jak se seznámit.
Jedním je tradiční způsob, kdy se seznámíte v reálném životě.
Bavíte se, děláte různé věci, a tím dalším je…
Následovat technologie.
Existuje tolik aplikací a jiných způsobů.
Která cesta je lepší?
O tom byl náš experiment.
Našli jsme čtyři lidi.
Naše nezadané…
kteří se s vámi seznámili
jak online, tak ve skutečném životě.
A během tohoto procesu jsme každému z nich
našli jedno online spojení
a jedno spojení ze skutečného života.
A dnes konečně nastal čas
na poslední volbu.
Naši nezadaní si vyberou toho,
s kým si myslí,
že mají lepší spojení,
ať už je to online spojení,
nebo spojení ze skutečného života.
Jsou tu čtyři krabičky, ve kterých mají nezadaní dva prsteny.
Jeden nese jejich jméno
a ten druhý nese jméno toho, s kým sdílí silné spojení.
Ale toto spojení bude skutečné, jen když…
Když jim ta osoba dá
na oplátku prsten
s jejich jménem a cítí to stejně
a chtěl by to spojení prozkoumat,
a jen tak se stane
skutečným IRL spojením.
- Rohane. - Ano.
Když jsi přišel, popsala jsem tě
- jako introverta. - Jo.
A jako někoho, kdo si není moc jistý.
Upřímně, když jsem sem přišel, nevěděl jsem, co chci.
Ale pravda je, že když se na některé věci podíváš, víš, co chceš.
Jen to musíš mít přímo před očima.
Skvělé.
Pozvu tě nahoru.
Tohle je krabička,
kde je prsten s Rohanovým jménem, ale taky si vybral jednu z vás.
- Nechceš své rozhodnutí změnit? - Ne.
Uvidíme, pro koho ses rozhodnul.
Šokující.
Jedno jméno je Rohan.
A druhé je…
Shimona.
Jsou věci, které neumím vysvětlit.
Jen se řídím okamžiky a pocity v životě.
A myslím, že ty jsi jedním z těch pocitů, které jsem cítil,
když ses v tom videohovoru usmála. A ještě před tím
jsem už byl rozhodnutý,
že si vyberu někoho jiného, ale…
Chci říct tolik věcí, ale tohle není konec.
Když ti dávám tenhle prsten, chci začít od nuly.
Cítím se velmi silně a mám tě moc rád.
Doufám, že ho přijmeš.
Moc ti děkuju.
Od začátku jsme spolu moc nemluvili
a netrávili jsme spolu moc času.
Ale čas, který jsem s tebou strávila,
byl pro mě moc důležitý.
Vždycky mi vykouzlíš úsměv na tváři.
Teď se taky usmívám.
Tvé andělské číslo je čtyřka.
Takže Rohane…
ráda bych v tvém životě byla tvou andělskou čtyřkou.
Perfektní. To bych taky rád.
Pěkně!
Tak jo, gratuluju!
Je to krásná věc.
Dva lidé vzájemně přijali romantické pouto.
Mám z toho velkou radost.
Je celkem jasné, že Rohanovi v tomto experimentu
vyšlo seznámení online
a vytvořil si silné spojení.
Shimono, jak se teď cítíš?
Je toho moc. Já si ho vybrala hned na začátku.
Já chtěla objevovat jen s ním.
Já taky neobjevoval s někým jiným.
Ale prosím tě!
Říkala, že jí někdo řekl, že tu objevuju.
- Ale není to tak. - Fajn. Dobře.
Dobrá práce a gratuluju.
Promiňte.
- Právě jsi řekl, žes neobjevoval. - Jo.
Ale na tom tanečním rande
jsi mi řekl, že chceš se mnou objevovat.
- Takže co to bylo? - Dal jsem tomu šanci.
Ale věděl jsem, kde je mé srdce.
Když mě vidíš jako kamarádku…
Vím, že jsem to říkal,
ale takhle to já cítím,
a to není všechno. Nejde jen o to, jaká jsi.
Existuje důvod, proč jsi moje spojení. Co víc k tomu můžu říct?
Jo. To dává smysl.
Tak proč mrhat mým časem? Ne?
A proč jsi neřekla „Ne“?
Mohlas říct: „Nechci s ním jít. “
Já do toho dala srdce, ne?
To ty ne.
Jasně jsem řekl, že po tom tanečním rande…
To ty jsi řekl něco, co jsi nemyslel vážně.
Řekl jsem snad, že chci s tebou objevovat? Řekl jsem ti to na tom rande?
Řekls: „Měl jsem důvod dát ti přednost před Sakshi. “
Proč bys to říkal?
Řekl jsem, že jsi lepší, inteligentní, chytrá a tohle všechno,
ale nemyslel jsem to romanticky.
Tos neříkal
a já se tě zeptala, ale tys mě odsunul do friend zone…
Pokaždé to vytáhneš a já ti to furt vysvětluju.
Že jsi mě neodsunul do friend zone?
Nechápu…
Tak jakou roli jsem tam hrála?
Nevytahovala bych to, kdybys právě neřekl,
že jsi přestal objevovat, jakmile přišla.
Jasný? Říkals, že jsi přestal objevovat.
Takže když mi řekneš: „Jsem otevřený novým věcem, “
tak si protiřečíš, ne?
Byl jsem otevřený novým věcem,
ale řekl jsem snad, že mám romantický zájem?
Jsi zaseknutá v té věci s friend zone a já ti to už vysvětloval.
Je mezi náma přátelství. Vždycky jsem se k tobě choval hezky
a ještě jednou, je mezi námi přátelství, ale necítím k tobě nic romantického.
A já cítím, že se svět netočí jen kolem tebe.
Ale taky víš, že…
Cítím to stejně.
Vytahuju něco, na čem mi záleží.
Tomu snad rozumíš.
Některým věcem, co jsi říkala, rozumím, a některým ne.
A rád bych to tak nechal.
- Necháme to tak. - Výborně.
- Tak jo. - Jak se cítíš, Ananyo?
Jaká byla tvá cesta?
Bylo na ni dost dobrých i špatných chvil.
Ať jsem si tu vytvořila jakékoli spojení,
každé z nich je pro mě moc krásné a…
Taky jsi měla nejvíce možností.
Jednoho jsi vlastně odstřelila úplně.
- Jo. - Kvůli tomu
sem přišel Faisal.
Ale ještě před tím jsi dostala příležitost
říct Dhruvovi, že mezi vámi cítíš romantické spojení.
- Ale nebylo to vzájemné. - Jo.
Byl jsem v situaci, kdy jsem měl holky nablízku,
tak jsem chtěl strávit nějaký čas i s nimi. O tom to je.
Ale od toho dne,
co jsem řekl, že ještě potřebuju čas,
se má náklonnost a city k ní každým dnem
stávaly silnějšími.
A ten čas, který jsem si vzal, byl podle mě dobrý,
protože teď mám úplně jasno.
Tak moc času ale neuplynulo, Dhruve.
Řekl jsi sebevědomě a jasně: „Ne, potřebuju víc času. “
A jakmile přijde Faisal,
všechno se to mění a teď říkáš: „Ne. “
Jsi sebevědomější a tak. Ale to jsou opět jen slova.
Co zásadního se v těch pár dnech změnilo?
- Co se stalo? - Vím, že toho říká spoustu,
i když není zrovna výmluvný, ale mně záleží na tom,
jak to všechno dává najevo.
Činy pro mě hodně znamenají.
A udělal nějaké?
- Jaké činy? - Udělal.
- Jako třeba? - Jako třeba že se za mě postaví.
Nahání tady někdo takový strach, že je těžké se mu postavit?
Prosím tě! Je snadné se za tebe postavit v show,
když sis ho vybrala. Rozumíš mi?
I když tu byl Shivam,
tak se za tebe postavil a říkal:
„Pozor na jazyk, “ a tak. Já to viděla.
Ale hned potom
si tě v tu chvíli rozhodl nevybrat
a řekl ti, že potřebuje víc času.
Tak prosím, řekni mi, co se od té doby změnilo?
Jaké činy máš na mysli…
Řeknu ti, proč se ptáme. Protože poté,
co se něco takového stalo, musel udělat tak skvělé věci,
že jsi v situaci, kdy si říkáš: „Pěkně!“
Ale vím jen to,
že i ten víkendový výlet, na který jste jeli,
byl podle tebe dost špatný.
Bylo to matoucí.
Teď je to vlastně ještě horší, než když ses ho zeptala.
- Já si jen myslím, že jsem… - Naivní?
Jaké to bylo pro tebe, Faisale? Co cítíš?
Myslím, že jsem tu jediný,
kdo si prošel tím, čeho se všichni bojí.
Odmítnutí a odchod domů bez spojení.
Ale dobře, jsem tady. Protože jsem tu z nějakého důvodu být měl.
A je to skvělá holka.
Od prvního dne mě hodně přitahovala
a vždycky jsem ji chtěl poznat osobně,
mít ji aspoň jednou sám pro sebe.
A když jsem vstal od toho počítače, říkal jsem si…
Tohle není konec.
Měl jsem takový pocit. Nevím proč. Někdy jste úplně průhlední…
Tahle kapitola ještě není uzavřená.
Volba je na tobě, Ananyo.
- Pojď, prosím. - Tudy.
Můžu?
Dobře.
Tak jsme zase tady!
Když jsem tě viděla poprvé, neměla jsem o tebe zájem.
- A to jsem ti taky řekla. - Jo.
Byl jsi v mojí top čtyřce.
A pak v top dvojce a vždycky jsi byl má jednička.
Vím, že jsme zažili dobré i špatné chvíle.
Nedals mi ten prsten.
A já si uvědomila,
že důvod, proč mám k tobě silnější pouto,
je ten, že základy, co jsme si vytvořili,
jsou pořád pevné,
a fakt tomu chci dát šanci.
Zkusím skočit ještě jednou. Tentokrát mě musíš chytit.
Když jsem sem přišel, byl jsem úplně někdo jiný.
Vždycky jsem se tak moc soustředil na sebe,
že jsem nikdy nikomu a ničemu nedal takovou šanci.
Teď chci přemýšlet srdcem a mám pocit,
že kdybych tohle nechal odejít, byl bych ten největší blázen na světě.
Z tohohle teď vycházím
a cítím, že ty jsi to nejlepší, co mě v životě potkalo.
Takže jsem se rozhodl, že si ten prsten sundám.
- Jaký je to pocit? - Dobrý.
Zatím jsme v IRL měli Rohanovo spojení,
které bylo online a vyšlo mu, a Ananye vyšlo…
Spojení ze skutečného života.
Přejdeme k dalšímu nezadanému.
- Chiragg. - Chiragg.
Jo!
Tvé spojení ze skutečného života je Vidushi
a tvé online spojení je Sifat.
Sifat, jaká byla vaše cesta?
Cesta s Chiraggem?
Vždycky jsem si to s ním užila.
Kdykoliv jsme se potkali, smáli jsme se spolu.
Pak jsme jeli na ten výlet.
A tam jsem pochopila,
že jsou krok před námi.
Včera jsme si povídali
a já Chiraggovi řekla…
Vím, že to máš těžké.
Já…
A nechci tě uvést do rozpaků.
Na 100 % bych respektovala, kdybyste si jeden druhého vybrali.
Řekla jsem mu, že kdybychom nebyli v takové situaci,
nenechala bych to být.
- Já bych… - Proč?
Takže chceš říct, že k němu necítíš romantický vztah?
Ne, tak to nemyslím.
Ale proč na sebe bereš tohle břímě tím,
že tohle vnímáš jako situaci,
ve které chceš přinést oběť?
- Tady nejde o oběť. - S těžkým srdcem…
obětuješ svoji lásku,
i když k němu něco cítíš.
- Nebo jde o něco jiného? - Je v tom ještě něco?
- Zní to jako výmluva. - Ano.
Dobře. A co Vidushi, tvé spojení ze skutečného života?
S Vidushi máme poměrně dlouhou minulost.
Vidushi, je to tak? Jaké to pro tebe bylo?
Je to pro mě tsunami emocí.
A…
Včera se stalo něco,
z čeho se pořád nemůžu vzpamatovat.
Napsala jsem Chiraggovi dopis,
že cítím spojení mezi mnou a Sahibem.
Něco tam je. Nevím, co to je. Ale něco jo.
- Nikdy jsme neměli rande. - Ano.
Takže nás ani nenapadlo,
že by tam něco mohlo být.
Všechno se to dělo automaticky a organicky.
Ale svůj hlavní čas jsme strávili s Chiraggem a Sakshi.
To, jak se díky němu cítí,
je něco, do čeho by měla jít naplno.
Já jí úsměv na tváři vykouzlím tak jako tak. To je v pohodě.
V podstatě říkáš, že když se někdo snažil a byl milý,
měla by si vybrat jeho kvůli jeho snaze,
ne podle toho, co cítí ona?
- To neříkám. - Ale trochu to tak zní.
Nechci někomu dělat potíže.
Ale proč se toho tak bojíš? Tímhle nikomu potíže dělat nebudeš.
Jestli objevuješ, řekni to bez ostychu a upřímně.
Teď celou dobu mluvím o vás.
- Ptáme se na tebe. - Teď se ptáme na tebe.
Úplně ignorují to,
že je mi taky dobře se Sakshi.
Dobře, zeptáme se jí. Sakshi?
Víte, jsem si vědoma toho, že můj instinkt se nikdy nemýlí.
Protože i v minulých vztazích
se mi tohle dělo,
cítila jsem, že tam něco je, a říkala jsem to lidem kolem sebe.
Nikdo mi nevěřil. Všichni říkali: „Ne, nic to není…“
Ale nakonec si časem vždycky uvědomím,
že jsem měla pravdu.
Rozumím tomu s tím objevováním,
ale taková já prostě jsem.
Když cítím, že mám s někým spojení,
a i když on to cítí taky,
tak…
Jestli cítí jiskry přeskakovat někde jinde,
nejsem si jistá, jestli je ten člověk opravdu se mnou.
Zabolelo mě ale to, když Vidushi řekla,
že probíhalo nevinné flirtování, o čemž jsi mi ty neřekl.
Ale nevinné flirtování znamená třeba taky: „Dneska ti to sluší. “
Já beru flirtování jinak. Nevím, jak…
- Když je nevinné, je to v pořádku. - Hrajete spoustu her,
třeba flašku, že?
- Jo. - Byla tam otázka
ohledně nějaké lodi. Dhruve, co to bylo za otázku?
Zeptal jsem se, že kdyby byly dvě lodi,
Sakshi na jedné z nich
a na druhé Vidushi…
- Obě se potápí. - Ano.
- Koho by zachránil? - Ano.
Sahibe, co jsi řekl?
- Jak zněla tvoje odpověď? - Vidushi.
Výborně.
Nemůžu uvěřit, že jsem se za tebe zaručil.
Teď…
Ale to není všechno. Vždyť je to jen loď.
Kámo, tohle jsi jí měl říct.
Jsem hloupá.
Já vážně nemám problém s objevováním a tak.
Pro objevování jsem od samého začátku.
Jde o to,
že já s touhle holkou mluvil hodiny.
Protože vím, jak opatrná je.
A pořád jsem jí říkal: „To nic.
Udělej ten první krok. “
Ani jsi jí nedokázal přiznat, že jsi s někým flirtoval.
Cože?
Ona mi o tom řekla. Řekla mi to.
Když jsme o tom včera s Vidushi mluvili,
- řekla, že tam bylo zdravé flirtování. - Copak já ti to nepřiznal?
- Neřekls mi, že jsi flirtoval. - Očividně ne.
Říkal jsi…
Bylo to jen nevinné flirtování. Jaké jiné myslíte?
Ale neřekl jsi slovo „flirtování“.
Máš pocit, že cítíš silnější spojení k ní než k ní?
Ale ji už zachránil na lodi. Já se utopila.
- Umřela jsem. - Na to zapomeň.
- Jsou to jen dětské hry. - Vážně.
- Jako muž se tě ptám. - Ne.
- Fajn. - Dobře. Už můžu mluvit?
Po všem, co se stalo, jsme s Vidushi mluvili o samotě.
Teď všichni poslouchejte. Tohle musíte slyšet.
A mluvili jsme o těch dvou.
V podstatě jsme si uvědomili,
že je mezi námi něco, co jsme mohli během toho dne víc poznat.
Ale nakonec
jsem jí řekl a ona… Řekli jsme, že to cítíme stejně.
Probrali jsme to spolu. Vlastně jsme…
Sahib měl pocit, že jsou se Sakshi
stále na povrchu a neprohloubilo se to mezi nimi,
a já řekla Sahibovi, že my s Chiraggem
jsme po prvním rande šli čím dál víc do hloubky.
Tohle mezi náma dvěma nebylo.
Proto to můžu potvrdit a říct,
že bych možná mohla mluvit víc a…
Je hezké, jak se snaží jeden druhého zachránit.
- Ne, nezachraňujeme se… - Ale tohle se mi líbí.
- Ať už je mezi vámi… - Protože jsem…
Když jsem si se Sahibem promluvila, měla jsem jasno.
Dokonce jsem jí i řekl, že jsme hráli flašku.
Řekl jsem ji, že jsem dostal úkol políbit Vidushi
a dal jsem jí pusu na vlasy.
Sakshi…
Je čas na tvou poslední volbu. Pojď.
Myslím, že po tomhle všem
nemůžu.
Protože už tak se mi toho honilo hlavou tolik.
Nevím, jestli tohle ostatním něco objasnilo.
Ale ať už se stalo cokoli, já jasno mám.
Kdybych mu teď dala ten prsten,
nezajistila bych tak spravedlnost ani jednomu z nás.
Teď nejsem ve fázi,
kdy bych ten prsten měla někomu dát.
Promluvte si a zjistěte, co dál. Pojď, prosím.
Respektuju tě. Není to tak,
že když ti ten prsten nedám, nebudeme už přátelé.
Vůbec ne.
Naše první i druhé rande…
Bylo to moc krásné.
Vytvořili jsme si pouto.
Pak se mezi námi vytvořil jistý odstup.
Kdykoli jsme se setkali v soukromí,
když jsem za tebou osobně přišla a něco ti říkala pořád dokolečka,
i po tomhle všem jsi ohledně mě zmatený.
Takže si myslím, že je tam mezera i v komunikaci.
Nikdy jsme nedošli tak daleko, jako ostatní ve svých vztazích.
Takže si nemyslím, že bychom si teď
měli lhát.
Nemohl jsem být šťastnější, když ses rozhodla mi ten prsten nedat.
Bylo by bylo fakt nepříjemné ho nepřijmout.
Jo.
Vím, že jsi byla celou dobu v náročné situaci.
Ale i tak sis mě vybrala. Toho si vážím. Chci ti za to poděkovat.
Chci, abys věděla, že máš jedno z nejčistších srdcí.
- Děkuji. - Hodně si tě vážím.
Já tebe taky.
A vždycky ti budu přát to nejlepší.
Děkuju.
Změnilo se tam nahoře tvoje rozhodnutí?
Ten prsten jsem si nechala, ale…
Ale Sahibe, rozhodl ses předem, že ten prsten nepřijmeš?
Nebo ses rozhodl teď?
Upřímně, byl jsem nerozhodný.
- Takže chceš říct… - Ale ne kvůli ní.
Nebyl jsem nerozhodný kvůli ní.
- Na to jsme se neptali. - Dobře. Omlouvám se…
To už jsi říkat nemusel.
Chiraggu.
Všichni v této místnosti ví, kdo je mou volbou.
Je to Vidushi. Vždycky to byla Vidushi.
Něco jsem napsal. Přemýšlel jsem
o naší cestě a jaká doposud byla.
Napsal jsem toho hodně.
„Den první…
Fialové šaty, nervózní úsměv, lesknoucí se oči…
Co je to za dívku se zářivým úsměvem?
Den druhý, černé šaty, jsem ohromen. Umí pít,
ale její společnost trumfne likér, co mám v ruce.
Den třetí, v rytmu bubnů dhol.
Pohledy se střetly, zpíváme.
Nemůžu z tebe spustit oči.
Den čtvrtý, cítím něco, co jsem ztratil už dávno.
Tamhle je, klepe na mé zdi. ‚Kdo jsi, Chiraggu?‘ ptá se.
Den pátý, jen vzkvétáme…
Vyhrála jsi boj s mou paličatostí.
To vzrušení v tvé tváři, radost pohledět.
Den šestý, opravíme vše, co se pokazilo.
Za tvým úsměvem vidím bolest.
Pojď, utřu ti ty slzy.
Den sedmý, bolí to jako čert,
když trávíme večer hádkami a tancem.
Řekla jsi: ‚Taky se o tebe nechci dělit. ‘
Říkal jsem si, že se konečně chytá.
Den osmý, co slavím?
Že konečně něco cítila?
Ale vidím, jak se zmatek zmocnil její tváře.
Strach, kterého se drží dál.
Den devátý, naše příběhy se prolínají
při jízdě na čtyřech kolech mezi horami.
Pamatuju si, jak jsi přišla v těch červených šatech.
Jedinkrát, kdy se mé srdce oficiálně zastavilo.
Den desátý, je to jen otázka času.
Kdy to uvidí? Kdy uslyší to,
co už svět dávno ví?
Den jedenáctý, náš příběh slábne.
To neustálé ‚tam a zpět‘ je vyčerpávající. Roníme slzy…
Ne ty šťastné.
Poslední den.
Den dvanáctý, naše cesta končí,
a já netuším, jak se tento příběh dál vyvine.
Vím jen, že jsem jen kluk,
který stojí před dívkou, a prosí ji, aby mu dala šanci.
Slibuji, že tě budu rozesmívat. “
Co kdybys poslední dva řádky přečetla ty?
„Slibuju, že tě budu rozesmívat
a porazím pro tebe všechny draky na světě. “
Takže za mě…
Nejdřív, veškerý respekt vám spojením,
protože nechápu, jak jste vydrželi měsíc to,
že vaše spojení chodila na rande.
I když jsem včera v klidu řekl, že mám rád chaos,
když jsem věděl, že máš rande s někým jiným,
měl jsem úplně scvrklý žaludek.
A…
měl jsem to štěstí, že obě mé spojení byly fajn, ale…
Kdybych měl srovnávat, kdo z nich je lepší,
odpovědi by se mi nedostalo.
Ale říkal jsem si,
čí odchod by mě bolel víc, a odpověď byla najednou takhle jasná.
Tak co mám zítra udělat?
- Nevím, co chci, Chiraggu. Ještě ne! - Přesně!
Ještě nevím, co chci.
Od prvního dne
jsi mi zlepšoval náladu.
Děláš toho pro mě tolik.
Tohle pro mě ještě nikdo nedělal. Možná proto se víc bojím.
Je to až moc dobré, aby to byla pravda? Možná.
A byla jsem k tobě upřímná. Budu k tobě upřímná.
Nevím, kam to směřuje, ale chci nám dát šanci.
Tady.
Ano.
Gratuluju. To bylo úžasné.
A Chiraggu, i tobě
vyšlo spojení ze skutečného života.
Gratuluju. Jaký je to pocit?
Mám jasno!
Ze čtyř nezadaných našli tři pravé spojení.
Gratuluji vám třem.
To je úžasné.
Dva je našli ve skutečném životě.
A jeden online.
Není ale důvod být smutný.
Zvláště co se týče těch bez prstenu.
Tohle je příležitost.
Máme tady prstýnky.
Pokud si někdo myslí, že by to mohlo vyjít
a chce objevovat dál,
může si sem pro prsteny přijít.
- Sifat? - Už jdu.
Vím, že jsme nikdy nebyli na rande,
ale kdykoli jsme spolu mluvili, cítil jsem se dobře
a měl jsem pocit, že s tebou můžu být sám sebou.
Z toho, jak jsme si sedli,
jsem měl pocit, že mezi náma přeskočila jiskra.
Neměli jsme šanci se poznat během experimentu,
ale pro mě tenhle prsten znamená,
že bych tě po experimentu chtěl poznat
a chtěl bych vidět, jak se to vyvine.
Bylo pro mě moc důležité pochopit,
co to pro tebe znamená, když mi ten prsten dáš.
Nevím, jestli z toho něco bude.
Ale jo, taky cítím, že bych tě ráda poznala.
Cože?
Vás zbylých šest… Nikdo z vás není v šoku.
Nejste?
- Vůbec ne. - Je někdo v šoku?
Já bych byl v šoku, kdyby si ty prsteny nedali.
Protože upřímně, je velmi evidentní…
I když ne romanticky,
rozhodně by měli zjistit, jak to dopadne.
Kdyby to neudělali, donutil bych je si ty prstýnky vyměnit.
Mám velkou radost.
To je dobré znamení. Nikdo není v šoku. Oni by mohli být.
- Jste v šoku? - To jsme! Tohle jsem nečekala.
Sakshi, je úžasné,
že jsi zůstala věrná tomu, co jsi skutečně cítila.
Jsem si jistá, že najdeš spojení,
po kterém tvé srdce touží, někde tam venku.
Nevíme, jestli to bude spojení ze skutečného,
nebo online života.
Ale doufám a modlím se a přeji si,
že si najdeš někoho
- podle tvých představ. - Děkuju.
A taky že najdeš.
Promiňte, brečí. Musím ji obejmout.
Najdeš si ho.
- Děkuju. - Buď na sebe hrdá.
Chtěli jsme vědět, jak si lidé nacházejí spojení.
Zažili jste online i skutečný život.
Zajímalo nás, jestli dojde ke čtyřem spojením, a našli jsme přesně čtyři.
- To je úžasné. - To je úspěch!
To je úspěch!
Gratulujeme!
Díky moc, že jste byli součástí tohoto experimentu s námi
a zůstali jste sami sebou. Díky moc.
Myslím, že pro mě je spojení ze skutečného života lepší než online,
a mám pocit, že kdyby měl být mým online spojením,
asi bychom si tak nesedli.
Podle mě to není o online, nebo offline, ale o tom člověku.
Ale v tomto případě mi vyšlo online.
Velmi se od sebe lišíme.
V mnoha ohledech jsme si také velmi podobní.
Oba máme svoje problémy.
Ona ale víc.
Jsem prostě strašně moc rád, že mi dala…
upřímnou šanci?
Je důležité tomu dát šanci.
Někteří si ji zaslouží. Když to nezkusíš, nikdy nevíš.
Jsme v takové situaci, že každý bydlíme v jiném městě,
a myslím, že to oba chceme zkusit, protože…
je mezi námi dobré a hluboké spojení.
Alespoň z mojí strany, nevím, jak z její.
Je to až moc dobré na to,
abychom to nezkusili. Takže na vzdálenosti nezáleží.
Svou cestu miluju a myslím, že jsem se hodně naučila.
Naučila jsem se zaujmout postoj.
Teď už vím, co v budoucnu chci a co ne.
Takže z tohoto experimentu si odnáším Sifat.
Nic lepšího jsem si odtud odnést nemohl
a myslím, že ona to má stejně.
Vede se nám lépe než většině lidem tady.
To teda!
Našli jsme skutečné spojení.
Nikdy jsem k nikomu necítil to,
co cítím k téhle holce.
Takže nemůžu být šťastnější.
Slibuju, že tě nezklamu.
Já slibuju, že ti vždycky vykouzlím úsměv na rtech.
To se mi líbí.
Od začátku jsme k sobě byli upřímní.
Samozřejmě.
Upřímnost je pro nás oba velmi důležitá.
Takže je to opravdové.
Vytvořili jsme si opravdové pouto.
Pojďme se brzy vzít, ne?
Jaký je postup pro změnu pokoje, prosím?
NA PAMÁTKU A. VISWANATHA
Překlad titulků: Kateřina Malurková