БУДИНОК ХЛОПЦІВ-ОБРАНЦІВ
Ого!
Привіт.
Спочатку мені було дуже незручно,
бо я не так добре знаю Ананю, щоб дати раду її гніву в конфлікті.
Стільки всього трапилося.
-Так. -Так багато й…
Мені шкода, що поїздка закінчилася саме так.
Я був шокований.
Не очікував, що вона перепросить.
Просто вибач за те, як повелася потім,
бо була незадоволена тим, що ти мені сказав.
Знаю, це був жарт, але якщо його сприйняти без контексту,
зненацька… Якби ти такий: «Гей! Знаєш, що це значить?»
Я б не переймалася.
Я б посміялася з тобою.
Хочеш знати, що сталося з нашої точки зору? Чи…
Ні, я розумію, типу… Що б це не значило.
Я не хотів відпускати тебе засмученою.
Я досі ставлюся до тебе, як до принцеси, але усвідомив…
Ти навіть не спромоглася залишитися й поговорити зі мною.
Завтра ми з Ананею посваримося, не дай боже…
Зумію це виправити? Як поговорити з нею?
Ми ж не збираємося щодня сваритися.
Я побачив її зрілу сторону, бо всі помиляються.
Але потрібно мати дух, щоб сказати: «Вибач, я скривдила тебе».
Я пробачив їй ту дрібницю
й міг продовжувати далі зі свіжою головою.
-Мені подобається проводити разом час. -Так.
Ти знаєш, що нам весело й все прекрасно.
-Ще б пак. -Але це лінійно.
-Так? У нас була лінійна подорож. -Гм.
Я можу… Гаразд, я зараз зачитаю, бо не можу отак з тобою говорити.
Але я бачу, що з Відуші в тебе була інша подорож.
І я розумію… що вона була насиченіша,
з більшим спектром емоцій, ніж наша подорож,
як мені здається.
Я не хочу, щоб ти починав свою подорож
на тій ноті, коли тобі потрібно хвилюватися за третю особу,
що вона думає про початок твоєї подорожі.
Так нечесно щодо вас. Правда?
Я просто хотіла тобі це сказати. Слухвйся серця, Чіраггу.
Я дорожу тим, що між нами.
Ти мені дуже подобаєшся.
Я поговорив з обома дівчатами.
Обидві висловили свою думку,
але ніхто не спромігся запитати: «Чіраггу, чого ти хочеш?
Яку позицію ти займаєш у цій ситуації?»
Уперед, будь щасливий.
Гаразд. Дякую.
Принаймні хтось сказав мені, що я до вподоби.
Побачимося.
Після розмови на мене нахлинули емоції.
Я вирішила, що маю з цим порвати.
Але коли прийшов час це зробити…
згадавши все, що ми разом пройшли,
увесь час, проведений разом,
мене переповнили емоції, бо настав кінець.
БУДИНОК ХЛОПЦІВ-ОБРАНЦІВ
Я розкажу, як минув день. Дуже детально. Гаразд?
Дуже детально.
-Отже… -Ти вперше говориш.
Так, я хотів.
Я чекав, щоб усе тобі розповісти.
-Отже… -Я рада.
Знову сюрприз. Я така: «Нарешті він говорить».
Це добре, бо якщо він скаже те, що я хочу почути, тоді гаразд.
Ми говорили
з людьми, з якими, на нашу думку, у нас виник зв'язок.
-Гаразд. -Розумієш?
-У мене з Відуші була довга розмова. -Гаразд.
Ми намагалися зрозуміти це до того, як я чи вона
зробили б крок на зустріч тобі чи Чіраггу.
Типу паралельно ми повинні також вести діалог.
Час, який я й вона провели з тобою та Чіраггом,
був чудовий.
Було неймовірно.
-Гаразд. -І з твого боку щодо мене,
й з боку Чірагга щодо неї
була лише доброта й типу… любов.
Загалом ми прояснили,
що в цьому експерименті ми з нею дуже близькі…
-Так. -…і не байдужі одне одному.
Але це не той зв'язок, який хочеться розвивати.
Гаразд. Отже, це спільне рішення?
Чи, може, у неї сильніші почуття до Чірагга…
-І саме тому… -Це спільне рішення.
Вона не знає мене на тому рівні,
і я не знаю її на тому рівні,
щоб зробити… обрати…
Її, а не тебе.
Я була дуже рада, що він сказав мені.
Але не рада щодо факту, що між ними було дещо.
Чому ти посміхаєшся?
Не знаю. Зараз я щасливий.
Гаразд.
Мої наміри зрозумілі.
-Незрозумілі. Благаю! -Тобто «незрозумілі?»
Краще не лізти в ті хащі.
-Чому? -Нізащо.
Чому ти думаєш, що незрозумілі?
Саме так, хіба ні? Очевидно ж.
Спочатку було так. Але зараз інакше.
Я не фліртую. Я просто кажу, як є.
А мав би фліртувати.
-Ні, я кажу, як є. -Гаразд.
Коли я почула, що ви сьогодні досліджуватимете…
Що… Що ти подумала?
Спершу я була спокійні.
Типу: «То й добре. Хай досліджують».
А потім мені аж живіт скрутило.
Я така: «Не люблю ділитися».
Так смішно чути це від тебе.
Ми просто поцілувалися… Вони взяли мене на слабо. Тож…
-Жартуєш? -А ти як думаєш?
Усі учасники цього експерименту знають,
-навіть твої співмешканці… -Так.
…кому я вірний. Вона переді мною.
Іншої я не торкнуся.
Але так мило, що ти стривожилася й таке інше.
Це змушує мене почуватися крутим. Пів дня вона почувалася так,
як я, і є цей третій чувак, який на моєму шляху,
але я досі, чорт забирай, знаходжуся тут.
Я такий: «Дідько». У якийсь момент…
У мене там помада? Моїй іншій дівчині це не сподобається.
Я осягнула значення стосунків і…
іноді треба оцінити:
тобі важливіша людина чи перемога в суперечці.
У той момент я зрозуміла, що він важить більше, тому сказала…
«Я написала це тобі».
Я описала свої почуття до Сахіба
й свою розгубленість.
Чому ти плачеш?
Бо так мені хочеться.
Ненавиджу людей, що жорстокі в такій милій манері.
Я не жорстока.
Це…
Усе гаразд.
Я просто не хотіла…
приховувати щось від тебе.
Це змусило мене усвідомити,
що досі цей соціальний експеримент досі вивчав мене.
Але чого вона хоче?
Можливо, їй потрібний простір, щоб зрозуміти,
чого вона насправді хоче.
Так, може, я ще нічого не усвідомила.
Я не можу оцінити стосунки.
Може, я погана людина, бо…
-Погана людина? Оцінити? -Тобто, та байдуже, типу…
Великими зусиллями
я виховала в собі силу.
Але, очевидно, я досі не сильна.
Великими зусиллями я навчилася стояти за себе
й набралася сміливості.
Я знаю, скільки зусиль мені довелося докласти,
щоб сказати це тобі й…
Я не віддаватимуся на сто відсотків, поки не відчую, бо не можу.
Бо я не хочу бути скривдженою знову.
Думаєш, ти єдина з такою історією?
Єдина пережила розлуку?
-Єдина з таким багажем? -Я не це мала на увазі.
Я досі це не переосмислила, Чіраггу.
Я досі це не переосмислила.
Я могла б завершити ті стосунки за шість чи вісім місяців.
Я розтягнула їх на шість років,
бо була настільки відданою.
Це розбило мені серце.
Я просто тікала від цього.
Я не можу це переосмислити. Досі не змогла.
Я не хочу, щоб мені знову було боляче.
Я не можу.
Чого ти хочеш?
Мені потрібний час, оце й все.
Але скільки мені ще тупцювати взад-вперед?
Я не можу цього зрозуміти.
Бо я спробую наблизитися до тебе,
а тоді твої охоронці… Ти почнеш мене відштовхувати.
А потім ти мене звабиш, а потім усе по колу.
Тому я також не зможу досягти тієї точки ні з ким іншим.
І ось…
Ми обоє сказали, що мали.
У тебе стільки часу, скільки треба.
Що ще ми можемо зробити?
Хочеш провести час із кимось іншим — гаразд.
Просто повідом мені про це. Зі мною все буде гаразд.
З'ясуй, чого ти хочеш.
Це всю ніч не давало мені спокою. Я не могла заснути.
І я подумала, що не варто надто перейматися.
Що має бути, те станеться під час остаточного вибору на тій сцені.
«КВР» — «Кохання в реалі…»
Навіщо ми сюди прийшли?
Загалом, сьогодні є два шляхи зустріти когось.
Перший — традиційний спосіб, коли ви зустрічаєтеся в реальному житті.
Ви розмовляєте, робите різні речі… І другий.
Використання технологій.
Нам доступні безліч застосунків й інших опцій.
Що краще?
Це був експеримент.
Ми ідентифікували чотирьох таких осіб.
Наші одинаки…
Вони зустрілися з багатьма з вас.
І онлайн, і в реалі.
І в процесі ми знайшли
одного онлайн-обранця для кожного з них
і одного офлайн-обранця.
І сьогодні нарешті настав час
остаточного вибору.
Авжеж, наші одинаки оберуть
того, з ким, на їхню думку,
у них найкращий зв'язок:
нехай то онлайн-обранець
чи офлайн-обранець.
Тут чотири коробки, у яких одинаки зберігають по дві каблучки.
На одній із них їхнє ім'я,
а на іншій — ім'я того, з ким у них виник міцний зв'язок.
Але цей зв’язок стане справжнім лише тоді, коли…
Коли ваш обранець
запропонує вам навзаєм каблучку
з їхнім ім'ям і відчуватиме те саме,
і матиме бажання досліджувати той зв'язок,
а отже, стане
справжнім зв'язком у «КВР».
-Рохане. -Так.
Коли ми зустрілися вперше, я назвала тебе
-інтровертом. -Так.
І тим, хто не дуже впевнений.
Чесно кажучи, коли я прийшов сюди, я не знав, чого хочу.
Та правда в тому, коли ти дивишся на дещо, і знаєш, чого хочеш.
Але те дещо має з'явитися перед тобою.
Чудово.
Прошу тебе вийти.
Це коробка, у якій є каблучка
з ім'ям Рохана, але він до того ж обрав одну з вас.
-Не хочеш змінити своє рішення? -Ні.
Погляньмо, що ти вирішив.
Шок.
На одній ім'я Рохана.
А на іншій…
Шімони.
Є безліч речей, які я не можу пояснити.
У житті я слідую лише за митями й почуттями.
І я думаю, ти одна з тих почуттів, які я відчув,
щойно ти усміхнулася поі час відеодзвінка. До того всі події
були наче прорахований крок,
я збирався обрати іншу, але…
Я так багато хочу сказати, але це ще не кінець.
Даючи тобі цю каблучку, я хочу почати з початку.
Мої почуття сильні, і ти мені дуже подобаєшся.
Сподіваюся, ти її приймеш.
Щиро дякую.
Від початку ми не часто спілкувалися
й небагато провели часу разом.
Але той час, коли ми були вдвох,
дуже цінний для мене.
І… Зрештою ти завжди викликаєш у мене посмішку.
Навіть зараз я теж посміхаюся.
Номер твого ангела — чотири.
Тому, Рохане…
Я б хотіла бути ангелом номер чотири в твоєму житті.
Ідеально. Я теж хотів би цього.
Оце так!
Вітаємо!
Прекрасна річ.
Дві людини обопільно схвалили романтичний зв'язок.
І я дуже рада цьому.
У цьому експерименті досить очевидно, що для Рохана
спрацювало онлайн-знайомство,
й він збудував міцний зв'язок.
Шімоно, як ти зараз почуваєшся?
Емоції вирують. Тобто… Я обрала його від початку.
Я хотіла пізнавати тільки його.
Так, у мене теж нікого не було.
Прошу тебе! Будь ласка!
Вона сказала, що… Тобто хтось сказав їй, що я пізнавав інших.
-Але це не так. -Гаразд. Окей.
Чудово. Вітаємо.
Перепрошую.
-Ти сказав, що не пізнавав нікого. -Ага.
Але на тому танцювальному побаченні
ти сказав, що хочеш пізнати мене.
-То що то було? -Я дав тобі шанс.
Але я знаю, кому належить моє серце.
Якщо ти бачиш у мені подругу…
Я знаю, чому я це сказав,
але я так справді почуваюся.
Але це не все. Ти не тільки цим визначаєшся.
Ти моя обраниця не просто так. Власне, що ще я можу сказати?
Так. Маєш рацію.
Навіщо було витрачати мій час? Так?
Чому ти не відмовилася?
Могла б сказати: «Ні, я не хочу».
Адже я була щира, так?
А ти ні.
Я чітко сказав це після танцювального побачення…
Ти сказав те, що не мав на увазі.
Хіба я казав тобі, що хочу пізнати тебе? Я казав таке на побаченні?
Ти сказав: «Є причина, чому я обрав тебе, а не Сакші».
Навіщо ти таке сказав?
Я сказав, що ти розумніша, кмітливіша й усе таке,
але не в романтичному плані.
Ти цього не сказав, повторюю,
і я тебе запитала, але ти бачив у мені подругу й такий…
Під час кожної зустрічі ти це згадуєш, а я пояснюю.
Що ти не вбачав у мені подругу?
Я не розумію…
Тоді що ти робив?
Я б про це не згадала, якби ти не сказав,
що не цікавився іншими, щойно вона прийшла.
Так? Типу ти перестав цікавитися.
Отже, якщо ти мені кажеш, що відкритий до нового,
ти суперечиш сам собі, так?
Я був не проти спробувати, але хіба я колись
казав, що романтично налаштований?
Ти зациклилася на дружніх стосунках. Я безліч разів тобі пояснював.
Між нами була дружня енергетика. Я добре до тебе ставився.
Повторю: між нами була дружня енергетика, але не романтичні почуття.
Я думаю, що світ обертається не навколо тебе.
І ти теж це знаєш…
Я почуваюся так само.
І пояснюю тобі дещо значуще для мене.
Сподіваюся, ти це розумієш.
Я розумію деякі твої слова. Деякі не розумію.
Тож я хотів би на цьому завершити.
-Тоді завершімо. -Чудово.
-Гаразд. -Ананіє, як ти почуваєшся?
Якою була твоя подорож?
Багато злетів і падінь.
Зв'язок, який я тут сформувала…
Кожен із них для мене прекрасний і…
До того ж у тебе було найбільше варіантів.
Ти… одного відшила повністю.
-Так. -Через те,
власне, з'явився Фейсал.
Але до того тобі випала можливість
сказати Друву, що в тебе до нього романтичні почуття.
-Але він не відповів взаємністю. -Так.
З мого боку було так… усі дівчата були поряд,
я просто хотів потусуватися разом. Оце й все.
Але відтоді,
коли я сказав, що мені треба більше часу,
з кожним новим днем мої наміри й почуття до неї
стають сильнішими.
І той час, який я попросив, думаю… Він пішов на користь,
бо зараз у моїй голові прояснилося.
Але це було не так давно, Друве.
Ти сказав упевнено й чітко: «Ні, мені потрібно більше часу».
Але щойно з'явився Фейсал,
усе типу змінилося й тепер ти такий: «Ні. Ти тут».
Ти впевненіший і все таке. Проте це лише слова.
Що кардинально змінилося за ці кілька днів?
-Що сталося? -Я знаю, він говорить багато слів,
хоча він трохи стриманий, але для мене має значення,
як він це проявляє.
Вчинки значать для мене найбільше.
Проявляє?
-Які вчинки? -Так.
-Типу? -Він за мене заступається.
Невже серед них є забіяки? Ти сама не даси раду?
Благаю! У шоу легко за тебе заступатися,
якщо він був обраний тобою. Ти розумієш?
Навіть коли Шівам був тут,
він за тебе заступався, кажучи:
«Слідкуй за тоном»… І все таке. Я все це бачила.
Але після того
він вирішив тієї миті відмовити тобі
й сказав, що йому потрібно більше часу.
Тож скажи мені, будь ласка, що відтоді змінилося?
Що то за жести, про які ти кажеш… Тобто…
Я поясню, чому ми запитуємо. Бо ми думаємо,
що після таких подій, він, мабуть, зробив щось чудове,
щоб тобі залишалося лише сказати: «Вау!»
Але я чув,
що навіть під час подорожі на вихідних
у вас була дуже неприємна вечеря.
Заплутана.
То був ще гірший момент, аніж перед твоєю пропозицією.
-Я просто думаю, я… -Довірлива?
Що ти скажеш, Фейсале? Як почуваєшся?
Думаю, я єдиний тут,
хто пройшов через усі страхи присутніх.
Отримав відмову й повертаюся додому без пари.
Але я тут. Бо так мало статися… Так судилося.
Вона чудова дівчина.
З першого для вона мені дуже сподобалася,
і я завжди хотів зустріти її особисто
хоча б раз віч-на-віч.
І коли я відійшов від монітора комп'ютера, подумав…
Це ще не кінець.
Я відчував. Не знаю чому. Іноді ти наче в кіно, ти такий…
Ця глава ще не закінчена.
Ананіє, вибір за тобою.
-Підійди, будь ласка. -Сюди.
Можна?
Гаразд.
Ось ми знову так стоїмо!
Коли я побачила тебе вперше, ти мене не надто зацікавив.
-І я тобі це сказала. -Так.
Ти був у моїй четвірці найкращих.
Потім у двійці найкращих, а тепер ти той єдиний.
Я знаю, що ми пережили багато злетів і падінь.
Ти не дав мені ту каблучку.
І я усвідомила,
що в мене з тобою найміцніший зв'язок,
бо фундамент, який ми створили,
досі міцний.
І я дуже хочу дати нам шанс.
Я знову зроблю цей стрибок. Цього разу ти маєш зловити.
У перший день, коли я сюди прийшов, я був зовсім іншою людиною.
Я завжди думав тільки про себе,
тому мені ніколи не випадав такий шанс з іншою людиною.
Зараз я хочу прислухатися до серця. І я відчуваю,
що буду найбільшим дурнем, якщо змарную ці почуття.
Отож, ось що я думаю,
і я вважаю, що ти найкраще, що зі мною трапилося.
Тож тепер я вирішив зняти цю каблучку.
-Які почуття? -Чудові.
Наразі в «КВР» ми маємо пару Рохана,
яка виникла з онлайн-знайомства, і Ананії…
Яка виникла з офлайн-знайомства.
Наш наступний одинак.
-Чірагг. -Чірагг.
Так!
Твоя офлайн-обраниця — це Відуші,
а онлайн-обраниця — Сіфат.
Сіфат, як тобі твоя подорож?
Подорож із Чіраггом?
Я задоволена часом, проведеним із ним.
Під час кожної нашої зустрічі нам було весело разом.
А потім була поїздка.
І тоді я усвідомила, що вони були…
На крок попереду.
Тож учора ми поговорили,
і я сказала Чіраггу, що…
Я бачу, тобі нелегко.
Я можу…
І я не хочу ставити тебе в таке становище.
Я на сто відсотків поважатиму ваш вибір одне одного.
Я сказала йому, що, якби не ця ситуація,
я б не відступила.
-Я б… -Чому?
То ти кажеш, що в тебе нема до нього почуттів?
Ні, я не це мала на увазі.
Але навіщо ти береш на себе цей тягар,
сприймаючи цю ситуацію, в якій
хочеш принести жертву?
-Річ не в жертві. -З жалем у серці…
ти жертвуєш своїм коханням,
хоча маєш до нього почуття.
-Чи, може, річ не в тім? -У тебе є якісь ідеї?
-Це схоже на виправдання. -Так.
Гаразд. Як щодо Відуші, твоєї офлайн-обраниці?
У нас із Відуші ще та історія.
Відуші, це так? Розкажи про свій досвід.
Для мене це цунамі емоцій.
І…
Учора дещо сталося,
від чого я досі не можу відійти.
Я написала Чіраггу лист…
Я збудувала зв'язок із Сахібом.
Між нами щось є. Не знаю що. Щось є.
-Ми ні разу не були на побаченні. -Так.
Отже, думка про те, що між нами щось може бути,
мені не спадала.
Усе відбувалося автоматично, органічно.
Але найбільше часу ми провели з Чіраггом і Сакші.
Те, що вона відчуває до нього,
має бути головним, саме це вона має спробувати.
І я все одно змушу її посміхатися. Усе гаразд.
Тобто ти кажеш, що хтось докладе зусиль, якщо він милий,
вона все одно має його обрати, бо докладено зусилля,
а не через її почуття?
-Я не це мав на увазі. -Але звучить так. Трохи.
Я не хочу псувати вечірку.
Чому ти такий наляканий? Цю вечірку нікому не зіпсувати.
Якщо тебе хтось цікавить, будь сміливим і чесним.
Я зараз про всіх вас говорю.
-Ми про тебе запитуємо. -Наше питання щодо тебе.
Річ у тім, що ви повністю ігноруєте той факт, що
я чудово проводив час із Сакші.
Гаразд, запитаймо її. Сакші?
Я в курсі, що моя інтуїція ніколи не помиляється.
Бо навіть у моїх минулих стосунках
зі мною було таке,
коли я відчувала щось, і казала людям навколо.
Ніхто мені не вірив. Казали: «Ні, то дрібниці».
Та зрештою, якоїсь миті я усвідомлювала…
Так, я мала рацію.
Я розумію інтерес до інших,
але я отака.
Отже, коли в мене виник зв'язок із кимось
і я відчуваю, що, хоча він і зі мною,
він типу…
Якщо він відчуває іскру деінде,
я не впевнена, що ця людина, власне, зі мною.
Мені боляче, бо Відуші сказала,
що між ними здоровий флірт, але ти мені не сказав.
Але здоровий флірт — це типу: «Ти сьогодні маєш гарний вигляд».
Для мене флірт — це дещо інше. Я не знаю, як…
-Усе в рамках, тому все гаразд. -Ви грали в багато ігор
типу «Правда чи виклик», так?
-Так. -Прозвучало питання
про човен, певно. Друве, що то було за питання?
Я запитав: якби в човні були двоє…
Одна з них Сакші,
а інша Відуші…
-Обидві тонули. -Так.
-Кого б він урятував? -Так.
Сахібе, що ти сказав?
-Якою була твоя відповідь? -Відуші.
Чудово.
Не можу повірити, що захищав тебе.
Тепер ти…
Але є ще дещо. То просто човен.
Друже, треба було їй це сказати.
Я дурна.
Я взагалі не проти розвитку інтересу до інших.
Я був за це від початку.
Річ у тім,
що я говорив з цією дівчиною годинами.
Бо я знаю, яка вона обережна.
І я продовжував їй казати: «Усе гаразд.
Зроби перший крок».
Ти навіть не міг зізнатися їй, що з кимось фліртував.
Що?
Та дівчина розказала це мені. Вона розповіла.
Ми вчора про це говорили. Ми з Відуші.
-Вона сказала, що ви фліртуєте. -Хіба я не казав тобі?
-Ти не казав мені, що ви фліртували. -Виходить, ні.
Ти казав…
Це просто флірт. Який ще флірт стався?
Але ти не сказав слово «флірт».
З ким у тебе сильніший зв'язок: з нею чи з нею?
Але він уже врятував її з човна. Я потонула.
-Я загинула. -Забудь.
-Це все дитячі ігри. -Чесно.
-Я питаю тебе як чоловік. -Ні.
-Гаразд. -Гаразд? Можна сказати?
Після всіх цих подій ми з Відуші поговорили наодинці.
Тепер послухайте цю розмову. Усі мають її почути.
Ми обоє говорили про них обох.
Загалом, ми зрозуміли,
між нами було щось, що виникло того дня.
Але зрештою
я сказав їй, а вона… Ми сказали це одне одному.
Ми це обговорили. Власне, ми…
Сахіб відчував, що вони з Сакші
досі на початку шляху й не занурилися значно,
і я сказала Сахібу, що ми з Чіраггом
на кожному наступному побаченні дедалі більше пізнаємо.
На початку так не було.
Ось чому я можу заохотити й сказати,
я могла б говорити більше й…
Вони так мило намагаються врятувати одне одного.
-Ні, ми не рятуємо… -Мені це дуже подобається.
-Хоч що ви собі, друзі… -Бо я була…
Бесіда з Сахібом усе прояснила.
Я сказав їй, що ми грали в «Правду чи виклик».
Я навіть сказав їй, що мені випало поцілувати Відуші
і я… поцілував її волосся.
Сакші…
Настав час ухвалити своє остаточне рішення. Виходь.
Не думаю, що можу
після всього цього.
Бо навіть до цього в моїй голові роїлися думки.
Я не знаю, чи хтось тут щось з'ясував.
Але ці події внесли ясність для мене.
Якщо я дам йому цю каблучку,
це буде несправедливо щодо жодного з нас.
Я зараз не в тій фазі,
коли відчувала б, що маю дати комусь каблучку.
Поговоріть між собою й з'ясуйте, що далі робити. Іди.
Я поважаю тебе. Не те щоб
ми не могли бути друзями, якщо я не дам цю каблучку.
Річ зовсім не в тім.
Наше перше побачення, наше друге побачення…
Вони були прекрасними.
Ми сформували зв'язок.
Після того між нами виникла певна дистанція.
З багатьох причин, але щоразу, коли ми зустрічалися наодинці,
коли я особисто приходила й говорила тобі щось неодноразово,
навіть після того в думках ти не був певний щодо мене.
Тому, думаю, між нами є ще й комунікаційна прірва.
Ми не досягли того рівня, на якому їхні стосунки.
Тому я не думаю, що зараз ми обоє
маємо брехати одне одному.
Я дуже щасливий, що… ти вирішила не давати мені каблучку.
Бо мені було б надзвичайно ніяково відмовити тобі.
Так.
Я знаю, що ти була в скрутному становищі.
Проте все-таки обрала мене. Я це поважаю. Я хочу подякувати тобі за це.
Я хочу, щоб ти знала, що в тебе дуже добре серце.
-Дякую. -Я тебе дуже поважаю.
Навзаєм.
Я завжди бажатиму тобі найкращого.
Дякую.
Чи змінилося твоє рішення, коли ти прийшла сюди?
Я зберегла каблучку, але…
Але, Сахібе, твоє рішення про відмову було ухвалене раніше?
Чи щойно?
Так, я був чесний, якщо так сказати. Я був непевний.
-Тобто… -Але не через неї.
Я сумнівався не через неї.
-Ми цього не питали. -Гаразд, вибачте…
Ти сам себе осоромив.
Чіраггу.
Усі в цій кімнаті знають, кого я обираю.
Це Відуші. Завжди була Відуші.
Я написав дещо. Я думав
про нашу подорож, і як досі розвивалися події.
Коротше, я багато написав.
« Перший день…
Фіолетова сукня, нервова посмішка, блискітки в очах…
Хто ця дівчина зі сліпучою усмішкою?
Другий день… Чорна сукня, я вражений. Вона вміє пити,
але її компанія краща, ніж келих у руці.
Третій день, гойдалки…
Очі заплющені, ми співаємо.
Я не можу відвести від тебе очі.
Четвертий день. Я знову щось відчуваю, що було давно втрачено.
Ось вона стукає в мої стіни. "Хто ти, Чіраггу?" — запитує вона.
День п'ятий. Ми процвітаємо…
Ти виграєш битву проти мого неслухняного волосся.
Хвилювання на твоєму обличчі того дня — приємне видовище.
День шостий. Ми лагодимо все, що тут зламано.
Я бачу біль за цією усмішкою.
Ходи, дай мені витерти ці сльози.
День сьомий. Приємно болить,
коли весь вечір ми сваримося й танцюємо.
Ти промовила: "Я теж не хочу тобою ділитися".
Я кажу собі, що вона нарешті зрозуміла.
День восьмий. Що відсвяткувати?
Що вона нарешті щось відчула?
Але я бачу, що збентеженість застигла на її обличчі.
Страх, який її не відпускає.
День дев'ятий. Наші історії переплітаються
серед гір на чотириколісному автомобілі.
Пам'ятаю, ти ввійшла в червоній сукні.
Єдиний раз, коли моє серце зупинилося на мить.
День десятий. Питання "коли".
Коли вона побачить? Коли вона почує,
що світ уже знає?
День 11. Історія затинається.
Взад-вперед стає виснажливо. Ми лили сльози…
нещасливі сльози.
Останній день.
День 12. Подорож закінчується.
Я не розумію, як зараз розвивається історія.
Я знаю, що я лише хлопець,
що стоїть перед дівчиною, просить її дати йому шанс.
Обіцяю й далі смішити тебе».
Власне, чому б тобі не прочитати останні два рядки?
«Я обіцяю й далі смішити тебе
й побороти всіх драконів світу заради тебе».
Отже, для мене…
По-перше, висловлю повагу до обранців,
бо я не знаю, як ви витримали місяць,
знаючи, що ваші пари ходять на побачення.
Попри мої вчорашні слова, що я люблю хаос,
але це було схоже на паперову кулю, що переверталася в моєму животі,
знаючи, що ти на побаченні з іншим.
І…
Мені пощастило, що обидві мої обраниці хороші дівчата, але…
Якби довелося порівнювати, щоб визначити, хто краща,
я б не знайшов відповіді.
Але я подумав:
чия відсутність завдасть мені більше болю? Відповідь була мені зрозуміла.
Що мені завтра робити?
Я не знаю, Чіраггу. Поки ще ні!
Я досі не знаю, чого хочу.
З першого дня
з тобою я почувалася дедалі краще.
Ти так багато робиш для мене.
Ніхто такого не робив для мене. Може, тому я боюся.
Занадто добре, щоб бути правдою? Може.
Я була чесною з тобою. І далі буду чесною.
Я не знаю, куди це приведе, але… Я хочу дати нам шанс.
Ось.
Так.
Вітаємо. Це було дивовижно.
Чіраггу, для тебе теж твоє
спрацювало офлайн-знайомство.
Вітаємо. Що відчуваєш?
Ясність!
З чотирьох одинаків троє знайшли справжній зв'язок.
Вітаємо вас трьох.
Це чудово.
Два знайомства офлайн.
І одне онлайн.
Але не варто сумувати.
Особливо людям, які не отримали каблучок.
Це можливість.
У нас є каблучки.
Якщо хтось думає, що щось може вийти,
і хоче спробувати,
підходьте сюди й візьміть дві каблучки.
-Сіфат? -Іду.
Я знаю, що ми не були на побаченні,
але під час наших розмов мені було дуже комфортно.
Я відчував, що поруч із тобою можу бути собою.
Те, як ми зійшлися…
Я просто відчув між нами іскру.
Ми не мали можливості пізнати одне одного в цьому експерименті,
але для мене ця каблучка значитиме,
що я хотів би пізнати тебе після експерименту.
І я хотів би побачити, як розвиваються події після експерименту.
Для мене було дуже важливо зрозуміти,
що я для тебе значу, коли ти даси мені каблучку.
Я не знаю, чи в нас вийде.
Але я відчуваю, що хотіла б тебе пізнати. Звісно.
Що?
Шість людей поряд… Ніхто з них не шокований.
Ні?
-Аж ніяк. -Ніхто не шокований?
Я був би шокований, якби вони не дали каблучки одне одному.
Бо, чесно кажучи, це дуже очевидно…
Хоча й без романтики,
але вони повинні побачити, куди це їх приведе.
Якби вони цього не зробили, я б змусив їх обмінятися каблучками.
Я дуже радий.
Це хороший знак. Ніхто не шокований. Ці учасники могли б бути.
-Ви шоковані? -Так! Я цього не очікувала.
Сакші, це чудово,
що ти залишилася вірною своїм почуттям.
Я впевнена, згідно з бажанням твого серця,
ти знайдеш зв'язок десь у світі.
Ми не знаємо: то буде офлайн-знайомство
чи онлайн-знайомство.
Та я надіюся, молюся й бажаю,
щоб твої стосунки були такими,
-як ти хочеш. -Дякую.
Ти їх знайдеш.
Вибачте, вона плаче. Я мушу її обійняти.
Так і буде.
-Дякую. -Пишайся собою.
Ми хотіли побачити, як люди знаходять зв'язок.
І онлайн, і в реальному житті.
Нам було цікаво, чи отримаємо ми чотири пари — так і сталося.
-Чудово. -Це успіх!
Це успіх!
Дякуємо, друзі!
Дякуємо, що стали частиною нашого експерименту
й залишилися вірними собі. Щиро дякуємо.
Думаю, мені офлайн-знайомство підходить більше, ніж онлайн.
І я думаю, якби він був моїм онлайн-обранцем,
ми б із ним так добре не порозумітися.
Я думаю, головне — це людина, а не онлайн чи офлайн.
Але в цій ситуації онлайн приніс результат.
Ми з нею дуже різні.
У багатьох аспектах ми дійсно схожі.
А ще в нас обох багато багажу.
У неї більше.
Я просто радий… дуже радий, що вона дає мені цей…
Шанс?
Важливо дати нам шанс.
Деякі люди заслуговують на шанс. Якщо не спробувати, не знатимеш.
У нас така ситуація: ми в різних містах.
Але, я думаю, ми обоє хочемо спробувати, бо…
У нас чудовий зв'язок, дуже глибокий.
Принаймні в мене з нею. За неї не знаю.
Думаю, усе так добре,
що гріх не спробувати. Тому відстань не має значення.
Мені подобається моя подорож. Думаю, я багато чого усвідомила.
Я навчилася займати позицію.
Тепер я знаю, чого хочу в майбутньому, а чого не хочу.
Так, звісно. З цього досвіду я виношу Сіфат.
Думаю, це найкраще, що в ньому є для мене.
Гадаю, для неї теж.
Ми краще впоралися, аніж більшість.
До речі!
Ми знайшли справжній зв'язок.
Те, що я відчуваю до цієї дівчини,
я ні до кого не відчував.
Моє щастя не має меж.
Обіцяю, що не підведу тебе.
Обіцяю завжди тебе веселити.
Мені це подобається.
Ми були чесними одне з одним від початку.
Авжеж.
Чесність має велике значення для нас обох.
Тож це правда.
Ми теж знайшли справжній зв'язок.
Одружімося незабаром, добре?
Як я можу змінити кімнату, будь ласка?
ПАМ'ЯТІ А. ВІСВАНАТА
Переклад субтитрів: Наталія Боброва