NETFLIX UVÁDÍ
TAMILSKÝ FILMOVÝ PRŮMYSL SE SPOJIL NA PODPORU SVÝCH LIDÍ BĚHEM PANDEMIE.
9 PŘÍBĚHŮ EMOCE
DEVĚT EMOCÍ
SOUCIT
KDYŽ PŮDA NEUDRŽÍ A NEOCHRÁNÍ STROMY, JE NANIC.
KDYŽ SE SRDCE NEDOKÁŽE VCÍTIT A STARAT O DRUHÉ, JE NANIC.
(TIRUKKURAL-576)
NEPŘÍTEL
Člověk se stane Bohem,
člověk se stane Bohem.
Lidská bytost se stane Bohem,
když bude nezištně dávat. Může se stát králem.
Jako se nakládá s banánovníkem, může být společnosti mučedníkem.
Jako svíce, co hoří vděčně, může šířit světlo věčně.
Člověk se může stát Bohem…
Na stromě sedělo deset vran.
Lovec jednu zastřelil.
- Kolik vran na stromě zbylo? - Devět.
Jen jedna. Ostatní by uletěly.
Zbudou tam dvě.
Jak to?
Jedna tam leží mrtvá a vedle ní bude druhá.
Její nejlepší kamarádka!
Můžu taky říct hádanku?
Povídej.
„Chce, abych si s ním hrála.“
„Když řeknu, že mám práci, ignoruje to.“
„Hraje si s mladšími dětmi.“
„Najednou zmizí.“
Kdo to je?
Nevím. Ví to někdo z vás?
- Kdo? - Lord Krišna.
To je pravda, ne?
Jsi zlatíčko.
Proč jsi smutná?
Už to je šest nebo sedm měsíců.
Ten chlap se ani nesnaží.
Jak moc mám trpět? Pracuji v tolika domech.
Kdyby učivo chápala sama, nevadilo by mi to.
Ale je na vás závislá.
Řekněte pánovi, ať mi její hodiny strhne z platu.
Dobře. Běžte dovnitř, udělám kávu.
Pojď sem, Ponni.
Tohle je problém tvých rodičů.
Nenech se tím odradit od učení.
Tuhle matematickou úlohu nechápe.
Vysvětli mu to.
Proč zatěžuješ děti svými problémy?
Co se stalo tentokrát?
Zase nemáš dost peněz?
No a co?
Mého manžela z toho vynech.
Tvůj pán mi výdaje neukazuje.
Je to jen mezi námi.
Běž pověsit prádlo.
Povídej, zlato.
Mami, Seemin strýc vlastní svatební síň v Madipakkamu.
Nabízí 50 % slevu.
Její rodiče vás jedou přesvědčit, abyste to vzali.
- Hm. - Co tím myslíš, mami?
Obřad jsme plánovali v chrámu v Mylaporeu
a hostinu v hotelu Savera.
Nechci to měnit.
Nepřistupte na jejich nápad.
Mami?
Co se stalo?
Tak jo.
Seema se rodičů bojí.
Nechci dělat scény jako jiní ženichové.
Tím to je.
A já mám být obětní beránek?
Ty ne, mami.
Táta. Řekni mu, ať je přemluví.
Pro něj to nebude problém.
Chtějí přijet zítra nebo pozítří.
Haló?
Dheeno.
Hej!
Převlékni se, než tě někdo uvidí.
Máš čistou košili?
Rychle.
Proč jste sem přišly? Jste tu k ničemu.
Ať vystoupí na příští zastávce.
Proč mi to říkáš? Mě neposlouchá.
Když ho chytí, dostaneš ho ven na kauci?
Je to vražda prvního stupně.
Na kauci ho nepustí. Čeká ho šibenice.
Šel sis s ním promluvit. Proč jsi ho zabil?
Říkala jsem mu, ať nechodí.
Proč?
Proč jsi ho zabil?
Proč v sobě máš takový vztek?
Vzkřísí to tvého
mrtvého bratra?
Co řeknu jeho rodičům?
Jeho žena
nekřičela ani nebrečela.
Ani mě nezastavila.
Zírala na mě jako na ducha.
Bude si pamatovat, jak vypadáš?
Viděla můj obličej,
ale myslím, že neviděla „mě“.
Mami.
Co se ti stalo?
Něco víš,
ale neřekneš to.
Tys ho viděla, viď?
Proč mlčíš?
Proč, mami?
Řekni něco.
Cokoli.
Pořád se na tátu zlobíš.
Ale je mrtvý, mami.
Mohla bys mu odpustit.
Varune.
Dheeno?
Ty se mnou nemluvíš?
Bůh mi pomáhej.
Jako se nakládá s banánovníkem…
Chceš mlčet navždycky?
Babi.
Jak dlouho se tu ještě budeš schovávat?
Nic mi neřekneš?
Nerad s vámi mluvím.
Chci s tebou mluvit. Mluv se mnou.
Tak mluv.
Člověk se…
může stát Bohem.
Pane Murugo.
Můžete na chvíli mlčet?
Jak dlouho tu budeš?
To není vaše věc.
Řekl jsem, že s vámi nechci mluvit.
Člověk…
Jako se nakládá s banánovníkem…
Jen se ptejte. Na nic neodpovím.
Teď nesnášíš vyslýchání i člověka, co se ptá.
Nepřemýšlíš, že odsud odejdeš?
To taky nemůžeš.
Člověk může být Bohem…
Proč máš vztek?
Tak nepřiměřený vztek.
Řekni.
Proč tak zuříš?
Zrovna jsem někoho zabil.
Jedinou ranou.
Vy byste byl veselý?
Nevypadáš jako vrah.
Proč jsi to udělal?
Donutil mě k tomu.
Byl to jeho osud.
Měl na vybranou?
Bratr zemřel před třemi týdny.
Všechno je to kvůli němu.
Kvůli vládní půjčce.
Bratr hodně podplácel, jak mu ten člověk řekl.
Prodal všechno, co měl.
Chtěl svou rodinu osvobodit od útrap.
Snažil se, jak mohl.
Nakonec mu zbyla jen důvěra.
A ten chlap ji porušil.
Bratr se nechtěl zabít.
To on mu utáhl smyčku kolem krku.
Podkopl pod ním stoličku.
Způsobil smrt tvého bratra.
Tys mu udělal totéž.
Oko za oko. To je celé?
Ne, házíte vinu na mě.
Šel jsem ho žádat o spravedlnost.
„Člověk, co vám věřil, je mrtvý a má rodinu.“
Chtěl jsem v jeho očích vidět
aspoň náznak lítosti.
Cítil jsi to ty?
Nerozumím.
Stejnou lítost, soucit a výčitky.
Cítil jsi je?
Zabil jsi ho.
Myslel jsi na jeho rodinu?
A kdo se zodpoví za smrt mého bratra?
Víte, co mi řekl?
„Takových jako tvůj bratr jsou tisíce, všechny je zachraňovat nebudu.“
„Brečíš, protože je to tvůj bratr.“
„Co je mi po něm?“
To bych mu ještě odpustil.
Nakonec ale řekl:
„Zbabělci jako tvůj bratr nemají právo žít.“
„Jaký je rozdíl, jestli žije, nebo ne?“
„Zapomeň na něj a jdi dál.“
Od chvíle, co to řekl,
do chvíle, kdy jeho hlava dopadla na zem v krvi,
jsem nic neovládal.
Za všechno může on.
Tvůj táta tě mohl seřezat jako děcko,
křičet na tebe
nebo ti ublížit.
Možná ti ubližovali kamarádi.
Potlačoval jsi tyto pocity,
až se projevily takhle.
Dostal jsi staršího muže, co odpovídal tvé představě.
Mě.
Zlost, násilí, odplata.
Musels je v sobě nosit léta, kvůli spoustě lidí.
Když jsi mě zabil,
zapomněl jsi na ostatní?
Odpustil jsi jim?
Nesnášíš mou povahu, ne mé tělo.
Nenechal jsi mě za sebou, ale vzal sis mě s sebou.
Nevím, jak se mě zbavíš.
Ale do té doby budu tvůj stín. To moc dobře víš.
Rozhodl ses mě zabít.
Co bys dělal na mém místě?
Zamysli se.
Urození, co jdou příkladem, skončí jako sochy, vzor ctnosti.
Srdce, co kvetou pro lásku a péči, mohou být nejlepšími květinami.
Když si vezme svět na svá bedra, může z něho být státní vůdce.
Srdce tak čisté může být domem Božím.
Člověk se může stát Bohem…
Mami?
Teto?
Teto, pojď se mnou. Jdeme.
Pojď.
- On odchází, Malli. - Bere s sebou ženu a dítě?
- Nebo jedou odtamtud? - Zařídím to. Opatruj se.
- Neboj se. - Jaký je plán…
- Chvilku. - Opatruj se.
Nezavěšuj.
Tady jsou peníze a jízdenky. Pojedeš první.
Malli s dítětem pojedou pak.
- S kým to mluvíš? - S Malli.
Jak se má naše dítě?
Dobře, jak jinak?
Jak se máš ty?
Ještě je čas nastoupit do vlaku.
Dal ti Dorai peníze…
Nevím, jestli jsem se rozhodl správně.
Snad to pochopíš.
Co tím myslíš?
Haló?
Jak dlouho chceš odkládat svatbu?
Když se stane něco tak tragického,
měla by následovat radostná událost.
Vezmi si…
Mami, kam to jdeš?
Do chrámu.
Neměla byste chodit, Savithri.
- Mami. - Půjdu s tebou, teto.
Nechci nikoho s sebou. Vrátím se.
Asi šla do chrámu.
Je to dobrý nápad? Promysli to.
Tak jo.
To není třeba.
Paní.
Paní?
Ty jsi Bůh, od kterého chci odpuštění.
To by mi stačilo.
Půjdu do všech pekel.
Přijmu jakýkoli trest.
Můj muž…
mohl tvému bratrovi pomoci.
I kdyby nepomohl,
aspoň…
mu mohl dodat odvahu.
Tak to neudělal.
Ale tvůj bratr se nemusel zabít.
Kvůli tomu
jsi nemusel vysledovat mého muže a přijít do našeho domu.
On tě zase nemusel v hněvu urazit.
I tak jsi mohl být trpělivý.
Bez toho, abys…
Kvůli nějaké hloupé rozepři
jsem s manželem nemluvila deset let.
To já ho zabila.
Mohla jsem tam jít, hned jak jsem slyšela ten hluk,
a promluvit s vámi oběma. Mohla jsem tomu zabránit.
Když jsem nic z toho neudělala,
jak bych ti mohla odpustit nebo tě trestat?
Nemám na to právo.
Jaké
je tvé tělo?
Jaká je tvá mysl?
Jako kvítek ranní,
co tak krásně voní,
a pak odkvétá.
Jednou pozdě večer
tě sny opustí
a srdce se pýchou zatvrdí.
Co tě teď obměkčí?
Navzdory bolesti,
jsi život můj!
Jaké
je tvé tělo?
Jaká je tvá mysl?
Zuří jako ohnivá koule.
Bezhlavě roste a sílí.
Vyhasne sama od sebe? Tak kdopak uhasí tu zlost?
Nebo si uvědomíš svou nevědomost?
Jako déšť, co se nedotýká země.
Jako chyba, kterou neodpustíte mně.
Je život jen bolest a boj?
Jsi život můj!
Jaké
je tvé tělo?
Jaká
je tvá mysl?
Překlad titulků: Ludmila Vodičková