‫- NETFLIX מציגה -
‫- תעשיית הקולנוע הטמילית ‫תומכת באנשיה במהלך המגפה. -
‫- 9 סיפורים ‫רגשות -
‫- תשעה רגשות -
‫- הרס -
‫- פחד הוא סכנה לגוף אבל גועל ‫הוא סכנה לנשמה. - דיאן אקרמן -
‫- פייסם -
‫- אודיארפליאם, קומבקונאם -
‫נמסטה! לאן, לחתונה?
‫הוא הדוד של סובו, הבוגר בבית.
‫כל מי שמכיר את סובו, מכיר את הדוד.
‫אבל מה שמך? הוא על קצה הלשון שלי.
‫למה לשאול מה שמי?
‫תזכור אותי רק כדוד של סובו, אז שכך יהיה.
‫כאילו ששמי חשוב. למי אכפת משמי?
‫הגשר החדש בעיירה?
‫הכול בזכות האח סובו…
‫אילולא הוא,
‫הוא היה נבנה 50 ק"מ מכאן. ‫הכול בזכות ההשפעה של סובנה.
‫בהחלט! בכל העיירה ‫מזמרים על הגדולה של סובוריאן.
‫אם כבר אתה עושה סקוואטים, תעשה כמו שצריך.
‫נראה לך שאני לא מסוגל?
‫אני בן 77.
‫סובו בן 54.
‫מי נראה בן 77?
‫הוא או אני?
‫זורם לי דם בוורידים.
‫סוכר זורם לו בגוף.
‫מה הטעם לצבור עושר כזה?
‫הוא יכול לשתות רק דייסת חיטה בלי מלח.
‫האל גנשה!
‫מה המסירות המוגזמת לאל גנשה היום?
‫בגלל הסקוואטים הבלתי פוסקים?
‫למה? אסור לי?
‫עם כל כך הרבה סקוואטים ‫אפילו סובוריאן היה נפטר מהכרס.
‫אל תלעגי לי.
‫זו כפרה קשה.
‫לא ולא.
‫אתה שורף זמן.
‫אתה מתחמק מהחתונה. הכול תירוצים.
‫נכון.
‫לא מוצא חן בעיניי. ‫אני לא רוצה לבוא לחתונה.
‫שיסתובב וישאל, "איפה הדוד שלי?"
‫החתן לא מוכן לבצע קאשי יאטרה ‫אפילו למען המסורת.
‫למה?
‫הוא התאהב קשות בחיוך של הבת שלי.
‫יפה בדיוק כמו אימא שלה. ‫-די להציק.
‫הדוד ראה אותך? דוד!
‫חשוב לכתוב "סובוריאן" יפה וישר.
‫לא למהר ולפשל. ‫-כן, אדוני.
‫סרסוותי, היא שרה במקדש.
‫זאת אימא שלי. ‫-היא שרה נפלא.
‫הכול יהיה מוכן לערב?
‫תביא עוד ארבעה אנשים, הכסף לא חשוב.
‫העיקר שיהיה מוכן בזמן.
‫נטרג'ן!
‫שלח את הכרכרה לתחנת הרכבת מיד.
‫זה כבר בוצע. ‫האח סובו כל הזמן שואל איפה הדוד.
‫איפה אבא?
‫הלך להתרחץ, יחזור בקרוב. ‫-אפילו היום הוא בנהר?
‫הוא צריך מלווה?
‫מה אתם מסתכלים? אל תשפטו אותי בעת צרה.
‫הייתי מלך המטבח פעם.
‫במנרגודי, מיאווראם, קומבקונאם.
‫הייתי השף הראשי, ‫עבדתי אצל כל המשפחות העשירות.
‫הייתה דרישה רצינית לכישורי הבישול שלי. ‫מכירים את הבחור שמסתובב?
‫הוא קורא לעצמו "הראש" עכשיו.
‫הוא היה אז סתם משרת שלי. ‫-ומה קרה אחרי זה?
‫מחסן, מצרכים, שקי אורז… ‫רוצה לדבר על זה עכשיו?
‫בסדר? הגיל צריך להכתיב את מיקום היד שלך.
‫לך להכין קפה! ‫-כבר שתיתי בבוקר.
‫לא לך! תן אותו לנטרג'ן! מהר!
‫הוא צעק עליך. תעבוד! ‫-העדשים הורתחו?
‫כן. ‫-מגל הקוקוס מוכן?
‫ראג'י, בוא! ‫-אני, אני!
‫ממרח אלגום, ממתקים… ‫-זעפרן, מי ורדים…
‫שהכול יהיה מוכן. ‫קבלו את פני האורחים בחיוך.
‫טוב, תכינו את מי הוורדים.
‫בוזקים מי ורדים,
‫ואז נמסטה ו"שלום"!
‫טוב? ‫-שלום!
‫שלום! ‫-שלום!
‫אל תשכחו את האלגום. ‫-אני, אני!
‫לא לריב, תעשו תורות.
‫היא תלבש סארי ירוק,
‫תשאל שאלות בשם צד החתן
‫ותבחן את כל המתנות, בעיקר כלי הכסף.
‫המפתחות אצל דודה ויסלצ'י.
‫מה, קפה? ‫-אמור להיות.
‫לא הכנתי בעצמי. תלגום ותחליט בעצמך.
‫ותבדקי אם הכלה מוכנה. אני לא יכול.
‫למה שאני אעשה את זה? ‫-תציצי וזהו.
‫בסדר.
‫חתונה בבית סובו, אפשר לחשוב…
‫כאילו האלה מדורי מינקשי מתחתנת.
‫קדימה.
‫בבקשה.
‫מי עוצר בעדכם?
‫מפתחות המחסן? ‫-כן, דוד.
‫נטרג'ן נתן לך אותם?
‫איך את קשורה אליו?
‫אני אחותו הצעירה.
‫הכנת דייסת עדשים כזאת גם בחתונה שלי.
‫כן, אני זוכר.
‫בבית הסמוך, נכון?
‫במה עסק החתן?
‫הוא עבד כעוזר פרקליט בבית המשפט בטנג'ור.
‫רק 92 יום. כולרה.
‫אלוהים מעניק לכל אחד תוכנית אחרת.
‫זו שלי. מה לעשות?
‫אל תעמדי כאן, מלא עשן.
‫מייתילי סיפרה לנו ‫על הביקור הסודי שלך במקדש.
‫הלכתי לסגוד לאלה אמאן. ‫-לא נכון.
‫רצית לראות את הגבר שלך. ‫-לא היה אור.
‫ראיתי רק את הצללית שלו.
‫ובכל זאת… הצללית מצאה חן בעיניי.
‫מצאה חן, מה?
‫איפה תוספות השיער? גיסתי!
‫התוספות קצרות כל כך. לא שמת לב?
‫מה הסיפור? הוא רק מתחתן איתך.
‫הוא לא יסובב אותך על הצמה. ‫-את לא מבינה.
‫כשרק נפגשנו, הם חשבו שיש לי שיער ארוך.
‫אם תהיה לי צמה קצרה, יעלו עליי.
‫לא משכו לך בצמה באותו יום כדי לבדוק?
‫מה פתאום! בכל זאת, ‫את בתו של סובוריאן הגדול.
‫אני צריכה תוספות. ‫-מחפשים אותן.
‫עכשיו! ‫-סבלנות.
‫למה לענות את עצמך במחשבות על סובו?
‫הוא הבן של אחיך הבכור.
‫לקלל אותו בלי סוף…
‫מסכן הילד.
‫עברו 30 שנים מאז שהתחתנו.
‫אוכל או תכשיטים, מה אומר.
‫שרשרת האלמוגים הזו ‫היא כל מה שיש לי להראות.
‫שום דבר…
‫הצלחת לשלוח לסובוריאן ‫לפחות עשרה רופי בחודש?
‫הוצאת ילד שקדן מהשנה האחרונה שלו בלימודים.
‫מסכן הילד.
‫אבל הוא חזר ועבד קשה. ‫הקיז זעה ודם כדי להצליח.
‫כל דבר שהוא נגע בו נעשה זהב.
‫עכשיו הוא אפילו ‫העניק לבן שלנו עבודה מכובדת.
‫הוא הרוויח את העושר שלו.
‫ואפילו מזה הוא נתן לך חלק.
‫שטויות! הוא נתן לנו רק אדמות שוליים.
‫הן חסרות ערך.
‫למה? כל הרכוש היה של אבות-אבותיך?
‫הוא הרוויח הכול מאפס
‫ונתן לך, הדוד שלו, כאות חיבה.
‫גם במתנות אתה מחפש פגמים.
‫אתה מבין שהילדים שלנו נטרג'ן ובאגיאם
‫יצטרכו להתמודד עם החתונה לבד?
‫מה אתה מרוויח בכך שאתה נשאר כאן?
‫אם לא תהיה נוכח שם, ‫איך הילדים שלנו יכבדו אותך?
‫כבוד, כבוד גדול.
‫לא אכפת לי!
‫אתה מתכוון להמשיך לשבת כאן ולמלמל?
‫אני לא יכול להשתתף ‫בחתונה של סובו בשמחה ובהתלהבות.
‫ולמבל.
‫יש לך מוסר גבוה מאוד.
‫כשהיית בחיים,
‫רק בזכותך לא התפרקתי.
‫עזבת אותי, יקירתי.
‫יהיה מה שיהיה…
‫בסדר.
‫אלך לחתונה.
‫היי, באגי!
‫אבא שלך עוד לא הגיע? משפחת החתן הגיעה.
‫הוא ראש המשפחה, הוא צריך לקבל את פניהם.
‫אני לא יודע מה להגיד לאח סובו.
‫הוא הלך לנהר, יחזור בקרוב. מה אני אגיד?
‫למה? הוא גם אבא שלך, לא?
‫אם זה חשוב כל כך, תשלח מכונית שתביא אותו.
‫לכי הביתה!
‫אם אבא שם, תשלחי אותו לכאן מיד.
‫למה? האח סובו ‫לא העניק לך סמכות לשלוח מכונית?
‫בוא. רוצה לטעום ואדה?
‫טעים? ‫-איזה ואדה זה?
‫לא מלוח, לא פריך.
‫ועוד אחרי שהתרברבת, שף בכיר…
‫אתה יודע להכין ואדה? ‫-כן.
‫תכין חדשים עם מלח. ‫-כן, אדוני.
‫פשוט לאכול, לקבל שכר וללכת?
‫לפחות תעשה את זה כמו שצריך.
‫דוד.
‫ביקשת עוד חלב?
‫תיכנס. היי! סנקרה, הנה.
‫לדבר המתוק שאת מביטה בו עכשיו ‫קוראים דייסת חתונה
‫כי יש בה חומוס ועדשים צהובות.
‫החומוס קשה
‫והעדשים הצהובות רכות כמו פרח.
‫בדרך כלל הם לא משתלבים היטב.
‫אבל בזכות סוכר דקלים הם מתחברים.
‫הרעיון הוא שהכלה והחתן
‫יחיו יחד באושר באותה צורה.
‫אבל אין לדעת אם זה יקרה.
‫שלום! ‫-שלום!
‫תיכנסו, בבקשה! ‫-תיכנסו, בבקשה!
‫שלום!
‫תיכנסו, בבקשה. ‫-תיכנסו, בבקשה.
‫תיכנסו, בבקשה. ‫-שלום!
‫איפה? בסדר.
‫פנדלי החתונה לא מחוברים.
‫האל שיווה.
‫"להתאחד עם אהבה
‫בעיניים מלאות דמעות
‫להתאחד עם אהבה"
‫אפילו ביום החתונה כזה איחור.
‫אתה מגהק. אכלת?
‫אולי אני מגהק מרוב רעב?
‫אבא, לאן הלכת?
‫נראה כאילו עברת לגור לשם. ‫-רק עד החתונה, אבא.
‫האח סובו נתן לי את שק הכסף שאטפל בו.
‫שק של כסף, אפשר לחשוב!
‫עובד בתור משרת ומנסה למצוא בזה כבוד?
‫אתה קורא לו "אח" כל הזמן.
‫אתם אחים אמיתיים?
‫לך תמצא עבודה רצינית.
‫אחרת תמיד תישאר רק משרת,
‫העבד שלו לכל חייך.
‫לך. האח סובו מגיע. ‫-אז מה אם האח סובו מגיע?
‫כל הזמן אומר "האח סובו"! ‫-דוד!
‫היי, בוא.
‫בדיוק דיברתי עליך.
‫תזכה לחיים ארוכים.
‫מה זה?
‫היום תלבש את המעיל הזה. ‫-אני מוכרח?
‫היי. אתה מרכז תשומת הלב היום.
‫אתה צריך ללבוש אותו, לא אני.
‫דוד, אתה צריך ללבוש אותו ולעמוד על הבמה. ‫זה יהיה נהדר!
‫אתה הבכור בבית. ברך אותי, בבקשה.
‫בזהירות! תיזהר על הגב שלך!
‫תבורך. תישאר מבורך.
‫מקצב חתונה שמח!
‫קחי.
‫קפה.
‫אחי.
‫קפה בלי סוכר.
‫תן לסובוריאן.
‫אני רוצה עם שתי כפיות סוכר. ‫-בסדר.
‫קחו בזמן המנטרה.
‫הכלה והחתן נראים נפלא, נכון?
‫סובו תכנן חתונה מושלמת.
‫מעטים זוכים בברכה כזאת.
‫תהיי בשקט, טוב?
‫לסובוריאן יש שבע בנות.
‫אלוהים יודע איך הצליח ‫לחתן את כולן בפאר כזה.
‫לכן האח סובו הוא מיוחד.
‫למה סובוריאן הזה לא מניח לי לחיות בשקט?
‫אתה הורס לעצמך את השלווה ‫כי אתה כל הזמן חושב עליו.
‫את חושבת שהכעס שלי לא מוצדק?
‫אתה אוהב להתלונן עליו.
‫לכן אתה לא מרפה ממני אפילו אחרי מותי.
‫אתה ממשיך להיאחז בי.
‫מה יעשה אותך מאושר עכשיו?
‫לא משנה אם אני מאושר או לא.
‫הוא לא צריך להיות מאושר.
‫אתה הדוד של סובוריאן, נכון? ידעתי!
‫נפגשנו בחתונה של בתו הרביעית.
‫הכול בסדר? ‫-לא.
‫אתה יכול לעשות משהו בקשר לזה?
‫אתה לא יכול להיות קצת מנומס?
‫איך אתה מכיר את סובו?
‫אני פשוט מכיר אותו.
‫עד כמה?
‫לא טוב כל כך. אני פשוט מכיר אותו.
‫באת לסעודת החתונה?
‫דייסת העדשים ממש נהדרת.
‫אתה אוהב דייסת עדשים מתוקה?
‫איך ניחשת? ‫-השפתיים הרוטטות שלך הסגירו אותך.
‫למבוגרים יש רמה משלהם.
‫אני צריך לצחוק ולהיות חברותי ככה.
‫זה מה שאת רוצה, כן?
‫הבנות של סובו מתחתנות בכזאת קלות.
‫יש רכבות ואוטובוסים מלאים בחתנים לעתיד.
‫אבל אף לא אחד לבת שלנו.
‫היה קשה כל כך למצוא לה מישהו.
‫לא היה קל אבל הצלחנו לחתן אותה.
‫מה קרה?
‫אני האב האומלל שנאלץ לקנות לה בגדי אלמנה
‫עוד בטרם סארי החתונה שלה כובס והתייבש.
‫כאב עז היה בלבי.
‫בעיניים פקוחות או עצומות, ‫אני רואה רק את סובו.
‫אפילו כשהאלים מוצאים לתהלוכה,
‫אני לא מסוגל לראות את האל באפריון.
‫אני רואה רק את סובו נישא.
‫הנח לזה, יקירי.
‫לפעמים מרוויחים, לפעמים מפסידים.
‫למה אתה ממורמר כל כך?
‫גבר לא צריך חופש?
‫את כל הזמן עוקבת אחריי.
‫לכי.
‫לכי מכאן.
‫פנו דרך.
‫קדימה, לזוז.
‫תוכל להזיז קצת את הרגל? האח סובו מגיע.
‫אני חוסם את הדרך?
‫פנו דרך!
‫פנו דרך.
‫אחי, זהירות. ‫-זוז, אבא.
‫לזוז. ‫-לזוז, זהירות.
‫פנו דרך.
‫פנו דרך! דודה, זוזי!
‫פנו דרך.
‫בואי, שבי על הברכיים של אביך.
‫בוא הנה.
‫ליד הכיסא.
‫תפילה לאל המשפחה.
‫מקצב החתונה הקדוש.
‫קשר הנישואים הקדוש, מהר.
‫מקצבי חתונה קדושים! קדימה.
‫נטגן פופדומים אחר כך. נלך לראות.
‫היי, מה הרעש הזה?
‫אלוהים! סבא!
‫מה קרה, סבא? ‫-מה קרה?
‫אלוהים, סבא. למה הפכת את הכלי?
‫לא הייתה לי ברירה.
‫אחרת כולם היו אוכלים דייסת עכברושים!
‫אתה השף הראשי, נכון?
‫איפה השכל שלך? אין לך תחושת אחריות?
‫לא היית צריך לכסות את הכלי?
‫ראיתי בנדיקוט מת בתוך הכלי.
‫מה היה קורה לו הגישו את זה?
‫כולם היו נמצאים בדרכם לגן עדן.
‫אם אתה לוקח על עצמך עבודה, ‫תעשה אותה כמו שצריך!
‫איך הפכת כלי גדול כל כך לבד, אבא?
‫סובו המסכן, כמה כסף הוא השקיע בחתונה.
‫איזה אסון.
‫אף אחד לא משגיח עליכם.
‫זוזו.
‫דוד!
‫איפה היית? בוא.
‫ברך את הכלה ואת החתן.
‫בבקשה, ברך אותם.
‫אני מאחל לך ולבעלך חיים ארוכים יחד.
‫תרגום כתוביות: אדם כהן