NETFLIX PRESENTERER
TAMILSK FILMSAMARBEID FOR Å STØTTE DET TAMILSKE FOLK UNDER PANDEMIEN.
NI HISTORIER - FØLELSER
HVA ELLERS KAN DET VÆRE? DET MÅ VÆRE KJÆRLIGHET…
TUGGING AT MY GUITAR STRINGS
På "Scent of Music"
har vi en herlig liste musikere som skal spille.
Nestemann på listen er årets Grammy-nominasjon
og en av de nye kraftkarene innen musikk.
Ta godt imot Kamal!
Kom og spis mens det er varmt.
TILTREKNING
-Her. -Jeg tar selv.
Har du spist?
Jeg skal det. Skal filmen gis ut?
Nei.
Det skal den ikke.
De ringte i går kveld.
Greit.
Sangene i filmen er bra.
De tre som ble sluppet, ble hiter.
Musikken din er overalt.
Millioner har hørt og likt den. Det er bra nok.
Gå videre.
Du hadde jo komponert mye?
Ikke fra filmen.
Din egen musikk.
Syng for meg en gang.
Jeg vil høre.
Det er så lenge siden.
Som brusende bølger Skyller du over meg
Alle nye bølger Er en ny kjærlighet
Som dryppende dugg Skinner du i hjertet mitt
Hver nye dråpe Er en ny kjærlighet
Du sier: "Denne duggen kan inneholde Det store, blå havet"
Du sier: "Denne fossen kan fanges I de små øynene dine"
Når jeg lukker øynene
Blir du til tårer
Mamma…
Jeg må vekk herfra.
Jeg vil puste kun musikk. Jeg har mye å lære.
Jeg vil bli komponist og artist.
Jeg vil opptre foran publikum.
Vi har ikke slike publikum her, eller slik musikk eller lærere.
Jeg må vekk, mamma, men du må bli med meg.
Jeg vet at du ikke vil. Det er derfor jeg er her enda.
Jeg kunne ikke levd der uten deg.
Vær så snill, mamma. La oss bare dra.
London.
Bli med meg. Du vil like det.
Jeg har planlagt alt.
Bare fem år.
La oss dra.
Morgenen
PÅ DYPT VANN
Månen skinner sterkt
Over meg, skinner
Fyller himmelen
På himmelen…
Nei!
En evig måne
En babys sterke babling
Den flotte hviskingen til en foss
Det fengslende ropet til en gjøk
Alt blekner i forhold til henne
Potpurrien av parfyme
Lukten av en gammel bok
Duften av hellig basilikum
Alt blekner i forhold til henne
Hvorfor skjønte jeg ikke det før?
Hvorfor?
Og da jeg gjorde det Hvorfor tok jeg ikke til fornuft?
Jeg skammer meg sånn nå Jeg skammer meg
Dette er en manns tilståelse, kjære
Jeg skammer meg sånn nå Jeg skammer meg
Dette er min ettertanke, min kjære
På bass har vi Aalaap. Vijay spiller gitar.
Guberan! Og Sathriyan på keyboard.
Hei, gutter.
Vært greie med kjærestene?
Om ikke, si unnskyld nå!
Med en gang. Denne sangen handler om det.
Greit?
Du kom på leting etter musikk
Du ble musikken min
Hva ville jeg blitt uten musikken min?
Uten musikk ville jeg blitt til stein
Bare gi meg en sjanse til å endre meg
Så skal jeg aldri trå feil igjen
Ikke gå fra meg Kom tilbake til meg, musikken min
Min elskede
Jeg skammer meg sånn nå Jeg skammer meg
Dette er min ettertanke, min kjære
Få høre alle sammen.
Syng "å".
Fullfører vi innspillingen, kan vi få penger.
-Er teksten klar? -Har vært det en stund!
Du sjekker aldri mobilen.
-Jeg sendte det til dere på WhatsApp. -Greit.
Ta en titt. Jeg venter.
Ser greit ut.
-Da kan vi spille inn. -Sett i gang.
Hvem er sangeren? Eller hvor?
Hun sa hun nettopp kom. Hun kommer om et øyeblikk.
Hun heter Nethra.
Jeg kjenner henne ikke personlig.
Har ikke hørt henne. Klienten anbefalte henne.
Så hun må synge selv om hun ikke kan. Ikke sant?
Ja.
Men du avgjør. Det går nok bra.
-Greit. -Ha det.
Hei. Nethra.
Det var onsdag.
Jeg skulle forlate landet mitt
i helgen, for å komme hit.
Men da jeg så henne,
fikk jeg en følelse.
Jeg visste jeg ikke ville reise.
-Hei, Nethra. -Jeg elsker sangene dine.
De tre som er ute, er så flotte.
En helt ny sound. Du fikset det.
Hører på den på repeat.
Jeg syntes jeg måtte fortelle det.
Takk for musikken.
De tre sangene har tatt vare på meg.
Og mange jeg kjenner.
Takk.
-Sett deg. -Jeg mener det.
Så…
Blir ikke filmen gitt ut snart?
Gleder meg til å se sangen.
Nei, ikke nå.
Den er utsatt igjen.
Er den?
Ja. Så teksten…
-Det er greit. -La oss se…
Film eller ei. Musikken har du.
I lufta.
Overalt.
Bare trykk på play.
Er ikke det alt?
Når du møter en kvinne, og innen kort tid
høres hun ut som moren din med det hun sier.
Når det skjer, vet du at du har tapt. Det er…
Faller pladask.
Nei, seriøst.
Å høre på sangene uten en visuell referanse…
Sangene dine…
Aner du hvor perfekte de er?
Du må bruke fantasien.
Jeg elsker det.
-Det er bare musikk. -Ja.
Som de små klassiske stykkene.
På YouTube. Du ser bare et bilde av komponisten.
Som Beethovens "Til Elise".
Kan du se for deg et par som danser rundt trær?
Det hadde ødelagt følelsen.
Med mindre det visuelle var bra.
Ja.
Vet du hva jeg mener?
Ja.
Jeg tvilte ikke på om du kunne komposisjonen.
Jeg prøver ikke å bevise det. Jeg ville jobbe med noe basert på den.
Jeg glemte det, men du minnet meg på det.
Takk.
Bare…
Gi meg et øyeblikk. Jeg begynner herfra.
Kjenner du skjelvingen?
Akkurat som hjertet mitt Kjenner hjertet ditt
Skjelvingen?
Kjenner du skjelvingen?
Akkurat som hjertet mitt Kjenner hjertet ditt…
Er dette et jordskjelv?
Om jeg sa til øynene at jeg ser syner Ville de tro meg?
Jeg har hørt Ilaiyaraaja på strenger.
Men ikke Beethoven, før nå.
Samme greia.
Det er en spesiell dag.
Har du bursdag eller noe?
Nei.
På grunn av det jeg så og hørte.
Jeg er ferdig. Sa jeg for mye?
Vi kan begynne.
Nei.
Ja.
Bra jobbet.
Du hører ikke til her.
Jeg følte det da jeg hørte de tre sangene dine.
Svært internasjonal musikk.
Selv for denne reklamen lurer jeg på om den trenger denne følelsen og lyden.
Uansett må vi strebe etter å lage noe originalt.
Stemmer.
Men har du følt det?
At du ikke hører til her?
Hver morgen.
Ikke på en pompøs måte.
Jeg må lage noe nytt.
Vet ikke om det går her.
Vent.
Jeg hadde samme samtale med mor i dag.
Lyttet du?
Var du hjemme hos meg?
Jeg lyttet ikke.
Men jeg forstår.
Det finnes ikke noe musikkmiljø her.
Nei.
Skriver du ikke for filmer, har du ingen rekkevidde.
Jeg har også slike drømmer.
Om å dra et sted der klassisk musikk er populært.
Ikke USA, men Europa.
Men de snakker ikke engelsk de fleste steder i Europa.
Det er et problem.
Du kan lære musikk.
Men du må også lære et nytt språk.
London.
Det beste.
-Og et stort musikkmiljø. -Vent!
Dette er skummelt.
Greit, du lyttet ikke,
men nå er du inne i hodet mitt.
Skal du til London?
-Ja. -Jøss.
Når drar du?
Jeg har kjøpt åpen billett.
I morgen.
Har du en plan?
Sier moren min ja, er det en femårsplan.
Pent.
Ønsker deg alt vel.
Vinn noen Grammyer og kanskje en Oscar. Du er flott.
Takk.
Vi burde møtes om du kommer til London.
Så jeg må til London for å treffe deg igjen?
Ja.
Vi sees.
Hallo, pappa?
Ja, nettopp ferdig. Jeg sa jeg kom klokka ni. Ha det.
Jeg følger deg ut.
-Bare fortsett. Jeg kan gå selv. -Det går bra.
Beklager.
Hun har en fantastisk stemme.
Hun er et funn. Jeg likte henne.
Så du likte henne?
-Hun er søt. -Søt?
Bare søt.
Kjedelig måte å beskrive en kvinne på.
"Søt", virker det som.
-Jeg sa at stemmen var søt. -Legg på.
Så opptaket er ferdig?
Miks det og send det hit. Vi sees. Ha det.
Ha det.
-Hei. -Jøss.
Jeg lurte på hvem det var.
Jeg er like overrasket.
Beklager. Jeg var på vei hjem, og jeg så deg.
Jeg snudde for å tilby deg skyss.
Men jeg føler plutselig
at du bor i den gata.
Og du vil si at dette er din daglige spasertur
om jeg tilbyr deg skyss unødig.
Så jeg sier bare: "Hei.
Du sang bra. Sangen høres flott ut."
Og
så sier jeg ha det og drar.
Jeg bor ikke her.
Jeg bor i Indira Nagar.
Jeg skal ikke hjem.
-First Seaward Road? -Ja.
Og dette er ikke min daglige spasertur.
Jeg går.
Om jeg må et sted i byen, går jeg.
-Greit. -Om jeg må dra langt eller fort,
tar jeg bussen eller toget.
Ellers er jeg en alminnelig fotgjenger.
-Jeg går. -Greit.
Jeg skal ikke spørre hvorfor, men er du sikker?
-På? -På å gå hele veien?
Nei, om du vil skysse meg, sitter jeg på, så klart.
Ikke noe problem.
-Jaså? -Ja.
Jeg har ikke hjelm. Er det greit?
Jeg kjører trygt og sakte.
Hva med politiet?
Det…
Det finner vi eventuelt ut.
-Går det bra? -Ja.
Jeg antok vi ville møtes på London Bridge neste gang.
Trodde ikke vi ville møtes så snart på Adyar Bridge.
Den var god.
Du synger flott. Herlig stemme.
Jeg ønsker deg mange sanger, innspillinger, rikdom og berømmelse.
Takk.
Du også.
Jeg bare sier det.
Det er noe ved deg.
Da du spilte gitar i studioet, ville jeg ikke at du skulle slutte.
Jeg ønsket opptaket aldri skulle ta slutt.
Det var en smertelig kort sang.
Jeg rotet til noen linjer med vilje.
Jeg hadde ikke hjerte til å dra. Det var det jeg følte.
Men her er jeg, en halvtime senere, på sykkelen din.
Utrolig.
Ja.
Tror du jeg kan ønske meg verdensfred òg, så skjer det?
Men det er vel ikke det samme for deg?
Jeg spør bare fordi jeg følte en stemning i rommet.
Jeg trodde du flørtet med meg.
Vet du når?
Da du sa: "Vi sees i London."
Si at jeg tar feil.
Feil.
Greit. Jeg kan ha tolket det feil.
Jeg tok vel feil. Beklager.
Det er feil å bruke ordet "feil" her.
For om det var tilfellet,
ville det ikke være en feil.
Jeg sier det bare.
Kanskje det er øynene dine.
Det må være det.
Øynene er problemet.
Måten du ser
så dypt på.
De bare er sånn.
-Kom igjen. -Jeg er også problemet.
Hvorfor måtte du se meg her?
Du kunne kjørt videre.
Hvorfor tilbød du meg skyss?
En gammel dame gikk foran meg.
Du kunne tilbudt henne skyss.
Hun bor like ved. Jeg kjenner henne.
Det er rutinen hennes. Hun jogger til og med barfot.
Det var derfor jeg tilbød deg skyss.
Så det var det?
Helt uten videre.
Så lett.
Gir ikke mening å undertrykke følelser uten å uttrykke dem.
Jeg lurte på om jeg skulle få nummeret ditt og sende melding eller ringe
mens jeg gikk nedover veien.
Jeg bestemte meg for å la være, og så kom du.
Hvordan kan jeg la være nå?
Og denne følelsen, hvem vet når den slår deg?
Greit.
Den slo meg i studioet.
Forhåpentligvis deg også.
Og hallo!
Det handler om hvem du sier det til.
Jeg føler meg trygg med deg.
En liten fugl inni meg sier at du ikke dømmer meg for å si det som det er.
Som jeg sa,
er det noe ved deg.
Ja!
Men det sa du ikke.
Jo. I hodet mitt.
Hørte du det ikke?
Men du hørte det moren min sa!
Vennen, se meg i øynene
Si meg, er det sånn det føles Å falle for deg?
Å gå tom for tekst Men jeg vil bare synge med deg
Vennen, se meg inn i øynene
Si meg, er det sånn det føles Å falle for deg
"Noe ved deg", som i… at du liker stemmen min?
Er det alt?
Og øynene mine er dype og vakre? Er det alt?
Så du innrømmer det? Om øynene dine?
Jeg sier bare det du sa.
Ikke bare øynene dine.
Jeg har sagt det alt.
Fullstendig tiltrekning.
Det du sa.
Måten du sa det på.
Stemmen din.
Mandig, men myk.
Det var en forbindelse, en stemning.
Den tykke tredøra og glassveggen mellom oss…
Den kom gjennom alt det.
Den stemningen!
-Og musikken. -Ja.
Jeg snakker om musikkvalget ditt.
Det sier mye om deg.
Takk.
Beethoven-musikken du spilte,
og før det…
Du kom etter musikken
Og du ble musikken min
Hva skulle jeg blitt uten musikk?
Jeg ville blitt en livløs masse
Var du der?
-Var du der? -Følelsen begynte der for meg.
Men jeg så ikke…
Du erobret scenen.
Det er deg.
Du har det i deg.
Så den følelsen…
Min første gang.
På 22 år har jeg aldri følt noe sånt før.
Og så fulgte du meg ut.
Hvem gjør sånt?
Der kom følelsen ut av kontroll og slo meg ut.
Det påvirket meg.
Derfor sa jeg det så fort jeg satte meg på sykkelen.
Så du skulle vite at du gjorde dette med meg.
Din tur.
Så det er bare stemmen min?
Det er greit.
Om du ikke føler det samme, er det greit.
Jeg takler det.
Dette er min andre gang.
Min andre gang på 32 år.
Det er problemet.
Det er derfor jeg ikke sier noe mer.
Ja.
Er du bare 22?
Ser jeg eldre ut?
Nei, ikke sånn… På en god måte.
Jeg sverger. Jeg er bare 22.
-Jeg lyver ikke. -Ikke fortsett å si det.
Det er vondt.
Pent! Jeg liker det.
Aldersforskjellen og det at faren min gjør meg arveløs,
det er fremtidsproblemer.
De kommer.
Men la oss ikke tenke på det nå.
For tidlig på å tenke på det.
Men vi er på riktig spor nå.
Følte du det også?
Stemningen og tiltrekningen jeg følte?
Fortell om det.
Jeg har fem minutter til.
Eller ikke si noe,
så er jeg ute av livet ditt om ti sekunder.
Jeg skulle forlate landet
ti sekunder før du kom, og helt til nå
hadde jeg glemt det helt.
Fra det øyeblikket du rørte døra,
måten du gikk inn på,
måten du sto på, tok meg i hånda og så på meg,
måten du snakket på, øynene, ansiktet, stemmen,
ganglaget, stilen, uttrykkene…
Jeg kan fortsette å beskrive deg fysisk.
Alt hadde vært sant, men det var ikke bare det.
Du sa alt det moren min sa til meg.
Jeg trengte vel bekreftelsen.
Eksempelet ditt med Beethoven og ingenting annet, det inspirerte meg.
Stemningen som kom inn glassdøra…
Ja, et par ganger
ba jeg deg gjenta noen linjer.
Med vilje.
For å få fortsette.
Så du skulle bli.
Og da jeg så deg igjen på veien,
hvordan kunne jeg la være å spørre?
Alt skjedde naturlig.
Jeg kan gå.
Det er best.
Se meg inn i øynene
Si meg, er det sånn Det føles å falle for deg?
Å gå tom for sangtekster Men jeg vil bare synge med deg
MUSIKALSK PÅ BØLGELENGDE
Du og jeg utforsker sammen
Men himmelen, lufta og jorden jubler
La oss gå sammen Som verden aldri før har sett
Stalking?
Ikke pokker.
Du sa at jeg traff deg som et lyn.
Jeg var grei og ventet to timer for å gi deg skyss.
Er det stalking?
Stemmer.
Så arbeidsløs?
Jeg er musiker, ikke sant?
Om jeg var Ilaiyaraaja, hadde jeg skrevet fem låter.
Har du laget en ny?
Ja.
-Seriøst? -Ja.
-Syng for meg? Vær så snill? -Ja vel.
Den er sånn.
Gutt møter jente.
De får plutselig en forbindelse.
De henger i ti dager, og det fører til det første kysset.
-Det er sangen. -Akkurat som historien vår?
Er det greit?
Skal vi gå bort dit?
Kom.
-Høyre side. -Ja.
Tja…
Jeg skal lage en tekst.
-Kom igjen. -Ja.
Hei
Fang mitt fallende hjerte
Hei
Still tørsten med drømmene mine
Hei
Spre dine små vinger
Kom
Ta leppene mine og smil
Sittende på gitarstrengene mine
Du er som en søt, syngende spurv
I mitt dystre, fargeløse liv
Sprutet du en million farger
Som en pensel Som en pensel
Du er en regnbue Som regner over meg
Som en engel Som en engel
Du løsner hjertet mitt Fra kjernen sin
Jeg flyter som et blad På en pytt av musikk
Du er som et regnskyll Som får meg til å falle
Gjør meg søkkvåt ned til røttene
Oppløser…
Oppløser sjelen min som vannet
Møtes i morgen?
Sittende på pianotangentene
Du danser som en pen påfugl
Inn i mitt dystre, fargeløse liv
Sprutet du en million farger
Som en pensel Som en pensel
Du er en regnbue Som regner over meg
Som en engel Som en engel
KJÆRLIGHET… JEG VIL HA DEG
Du løsner hjertet mitt Fra kjernen sin
Jeg er ikke frisk.
Vil du komme bort?
Hvorfor det?
Kanskje musikken tar over.
Som en pensel Som en pensel
Du er en regnbue Som regner over meg
Som en engel Som en engel
Du løsner hjertet mitt Fra kjernen sin
Hva gjør vi her?
Vi havner i trøbbel uten grunn.
Vi har vært i sammen i ti dager, som i sangen din.
La oss rote. Vær så snill.
Her?
Nei.
La oss bare
kysse?
Kanskje?
Det var det jeg mente.
Hva trodde du?
Så for deg er et kyss "bare et kyss"?
Ikke i det hele tatt.
Det er ikke sånn det er.
Vent.
Jeg har tenkt på å si noe til deg i noen dager.
La meg krysse grensen først.
Jeg elsker deg.
Som aldri før.
Jeg vil ikke være fra hverandre. Jeg vil aldri dra fra deg.
Jeg elsker deg.
Jeg gjør det.
Men… de flybillettene var dyre.
British Airways gir ikke pengene tilbake.
Elsker du meg?
Jeg krysset den grensen da du sang:
"Inn i mitt dystre, fargeløse liv sprutet du en million farger."
Jeg var ferdig der og da.
Sprøtt, eller hva?
Må jeg si det?
Jeg elsker deg.
Og dette er for alltid, Kamal.
Høyere og høyere Vi går høyere og høyere
Hver eneste pust du tar fra meg Jeg er overveldet
Nærmere og nærmere Jeg går nærmere og nærmere
Jeg vil dykke ut i natten Med deg ved min side, se deg inn i øynene
Jøss!
Jeg elsket det. Applaus for Maarten.
Og det er historien bak sangen.
Om dere vil vite det,
er hun ikke i livet mitt nå.
-Hvorfor ikke? -Seriøst?
Nei. Hvordan eller hvorfor er ikke viktig.
Det skulle bli historien om mitt liv,
men ble bare et vakkert kapittel.
Så her er jeg, et par år senere,
mye klokere i musikken og livet.
Jeg har godtatt det,
som bringer meg til min neste sang.
Den er på mitt språk, tamil.
Rett fra hjertet.
Å, hun fløy sin vei!
Hun glemte meg
Jeg strakte meg for å holde om henne Men hun forsvant i løse lufta
Hun var luften i musikken min Hun var grammatikken i teksten
Mens jeg planla en fremtid sammen Ble hun fortiden min, gårsdagen
Hun og jeg sammen Jeg trodde det var evig
Som gnistene fløy
De fløy
Selv om det er over Ga hun meg styrken
Til å finne min egen stil
Hun og jeg sammen Jeg trodde det var evig
Som gnistene fløy De fløy
Ikke lenger kjæresten min Sang ved London Tower
Jeg skylder deg det
Å, hun fløy sin vei Hun glemte meg
Jeg strakte meg for å holde om henne Men hun forsvant i løse lufta
Hun var historien om livet mitt Og nå er hun bare en linje i boken
Selv om hun er borte, om og om igjen Er hun musikken jeg lager
Hun og jeg sammen Jeg trodde det var evig
Hvordan blir et enkelt blikk forelskelse?
Når blir forelskelse kjærlighet?
Vitenskap søker svarte hull i fjerne galakser,
men hva med det svarte hullet kjærlighet?
Er kjærlighet fysikk på grunn av tiltrekning?
Kjemi fordi den forvandles?
Er den hjertets matematikk?
Biologiens ingeniørkunst?
Det finnes ingen svar på dette. Kjærlighet er bare kjærlighet.
Sammen eller fra hverandre…
Tekst: Heidi Rabbevåg