Policia del Nord de Selàndia.
Hola? És la policia?
Sí, és la policia. Què necessites?
Vull fer una denúncia…
Em pot dir el seu nom i on es troba?
Senyoreta, em pot dir el seu nom?
Ja és massa tard.
Hola? Senyoreta? Que hi és?
Hola?
Soc el Mike, però no puc respondre. Deixa un missatge.
SOPARÀS A CASA?
Hola.
NO HI ARRIBO A TEMPS, PERÒ A LES ABRAÇADES AL SOFÀ SÍ
- Au, va! - De veritat, jo flipo!
És un no parar.
- Hola. - Tens molta sort.
- Hola. - Heu estat tot el dia jugant?
Eh? Hola.
Sort que demà torneu al col·le.
Em puc quedar a sopar?
Li ho has dit a l'Angel?
- No. - Jas saps que li ho has de dir.
- Hola, Cecilie. - Hola. Hola, amor.
Hola, amor.
Què és, un lleó feroç?
Vine amb la mare.
No.
- Hi ha prou menjar si es queda l'Oscar? - Sí.
- Genial. - Et sembla bé si també sopa aquí la Ruby?
- Sí, sempre és benvinguda. - Gràcies.
Vine aquí.
Hola, amor.
- Això ho podem fer després del col·le. - Guai.
- El paquet m'arriba demà. - Quin, el de les sabatilles?
Per fi s'ha adormit.
Ruby, no m'has vist abans? Al carrer?
Ai, no.
- No? - Perdona.
Tranquil·la.
Viggo, has menjat pastanagues?
Menja més verdures, no només patates.
Viggo, són bones per a la vista.
- Sí, és cert. - Sí.
Així podràs llegir els deures com toca.
Com ha anat a la feina, Cecilie?
Molt de tràfec, el primer dia després de les vacances…
- Si juguem al FIFA, et guanyo. - Sí, ja…
- Hola? - Hola.
- Som aquí dins.
Molt bé.
M'imaginava que series aquí, Ruby.
- Hola, guapa. - Hola, quina alegria.
- I tant! Vols picar alguna cosa? - Prefereixo una copeta de vi, si en tens.
Mitja, perquè, si no, no sortiré a córrer.
- Podeu acabar vosaltres? - Sí, i tant.
- Què fan els nois? - Menjar porqueries al sofà.
Espero que s'hagin portat bé.
- Ai, quin dia! - Ja vinc.
- Molt de tràfec o què? - Sí.
- He estat tota la setmana a París. - Ostres.
He trobat mobles impressionants per a la botiga nova.
M'ha acompanyat el Rasmus.
I l'Oscar?
No, s'hi hauria avorrit molt.
- I s'ha quedat sol? - L'ha cuidat la Ruby.
- Va, Katarina. - Para, que han sigut només cinc dies.
Et diré una cosa. El Rasmus i jo ho necessitàvem.
Ho necessitàvem després de tancar la galeria.
Ha sigut tot molt complicat.
Horrorós.
Prou d'això. Com estàs tu?
M'ha passat una cosa molt estranya a França.
Sí?
Vam anar en cotxe a la muntanya a una ermita perduda, un lloc preciós.
Al capdamunt de Mostiers Santa Maria.
A dins,
a l'ermita,
hi havia una llum preciosíssima.
No se sentia ni una ànima.
I, de sobte,
vaig començar a plorar.
Així, sense més ni més,
com si estigués aclaparada, vaig desfer-me en plors.
- I això? - No ho sé.
Vaig ser impressionant…
Em va inundar com un…
No sé què va ser.
Me n'alegro tant, d'haver tornat a casa de les vacances…
El noi a escola, la nena a l'escoleta i el Mike i la Cecilie a la feina.
Per poc no em torno boja. Tots junts durant tres setmanes…
I tu? Has lliurat algun dia?
No, cap.
Què et passa?
Encara trobes a faltar les Filipines?
Surto a córrer.
- Que vagi bé. - Gràcies.
- Oscar, ens n'anem. - Una partida més!
Prou, marxem.
Cecilie, espera.
Vull parlar amb tu.
Molt bé.
Necessito que m'ajudis.
Què passa?
No puc continuar vivint amb el Rasmus i la Katarina.
Per què no?
Escolta, Ruby, si no hi estàs a gust, hauries de parlar amb ells, d'acord?
Estic segura que s'esforçaran per fer que t'hi trobis.
Cecilie.
Tu sempre has sigut tan bona amb mi que crec que…
Hauries de parlar amb ells. T'ajudaran.
Sé que la Katarina ha estat estressada amb la start-up,
però segur que tot es calmarà, d'acord?
Si us plau, Cecilie.
No, no puc fer això. Són els meus veïns.
Ruby?
- Ho sento. - Oscar, va!
Vinga! Adeu, guapa.
Adeu.
Bona nit, Viggo.
- Em pots abraçar ben fort? - Sí.
El permís es denomina llicència d'activitat.
És un dels requisits per obtenir la llicència d'obertura.
Els requisits varien segons la ciutat o el municipi.
SOMNÍFER
Així.
Així, i després ho llancem aquí.
Ho pots fer tu també?
Molt bé, amor.
- Vine. - Bon dia. Hola, amor.
- Has pogut dormir? - Sí, ha anat bé. I tu?
Hola, amor.
- Vaig a despertar el Viggo. - D'acord.
Hola.
Li ho ensenyem a l'Angel?
Sembla que algú té ganes de jugar.
Vols jugar, Vera?
- Ha anat bé la nit? Ha dormit? - Sí.
- Molt bé. - Vine. Anem, Vera.
Bé…
Una girafa. Mira!
Bon dia, amor.
Bon dia.
- Ho tens tot preparat? - Crec que sí.
- Me'n vaig corrents. - D'acord.
Heu vist la Ruby?
- Hola, Kat. - Heu vist la Ruby?
Des d'ahir, no.
- Ha desaparegut. - Com?
Que no hi és, no sé…
- Angel, has parlat amb la Ruby? - Hi has parlat?
No, no he parlat amb ella.
- Merda. - Què passa?
No sé on és la Ruby.
- Vaja, heu mirat bé? - Para, Mike. No són uns mitjons.
Li intento trucar.
- Ja ho he intentat jo, el té apagat. - Fes-ho.
- Truca'm si en teniu notícies. - Què passa?
- No ho sé, amor. - Que vagi bé.
- Adeu, pare. - Adeu.
Ahir no et va dir res quan vau marxar?
- No, no ho entenc. - D'acord.
És el pitjor moment per fer-nos això.
Amb el primer dia de classe i tota la resta.
- Faig tard. Avisa'm si dallonses, eh? - Sí, clar.
- Estàs bé? - Sí.
No pateixis. Bé, fins després, Viggo.
- Adeu. - Adeu.
Heu vist la Ruby?
Encara és aviat, no deu tardar.
- Ha passat una cosa estranya amb la Ruby. - Què?
Resulta que la Katarina diu que ha desaparegut aquesta nit.
Que ha desaparegut? Què vols dir?
Té el mòbil apagat.
Angel, tranquil·la, n'estàs fent un gra massa.
Segur que aviat apareix. D'acord?
En el silenci tranquil i profund del bosc,
habitat per exèrcits de cantadors,
on les ànimes s'aturen a escoltar
dels ocells les més belles cançons.
Una pau tranquil·la i pura
jeu en la solitud de la natura
on els cors afligits troben la calma
i la pau…
Han de tenir en compte que la seva imatge com a petita marca danesa
amb valors sostenibles els obre portes al mercat internacional.
Han d'estar a l'altura d'aquests valors si volen continuar aprofitant-se'n.
Perfecte. Daniel, demana una reunió amb el noi de Fairtrade.
- Sí, d'acord. - L'he d'agafar.
- Alguna novetat? - No. L'Angel ha esbrinat res?
No, m'hauria trucat.
Potser està molesta per alguna cosa?
- No, és… - Què en diu el Rasmus?
Espera que ho resolgui jo.
- Has trucat a la policia? - No.
He estat molt ocupada.
Estic esperant els de la immobiliària i l'escola està a punt d'acabar.
Els pot recollir l'Angel i anar a casa teva.
Segur? Em vindria molt bé, perquè…
Demano sushi i, si voleu, sopem junts. Jo m'hi uneixo després de córrer.
Sona genial. Gràcies, m'has salvat el dia.
De res.
- Adeu. - Adeu.
Està tot controlat o m'heu fet venir per a res?
El Claes no ha pogut negociar la clàusula de canvi de control
amb el proveïdor de turbines.
Està tot controlat?
Mike?
Pagaran el preu acordat.
Sempre que els donis dues setmanes més per a l'entrega.
Treballa amb gent que va néixer pobra, que està morta de fam.
Sopem a casa meva.
- Ja. - Les dones manen.
El lloc que he vist avui és perfecte.
Que bé.
M'agradaria confirmar-ho ja, però el Rasmus va tan atrafegat.
- Ja. - Sense la Ruby és complicat.
El Rasmus diu que algunes au-pairs només venen a Europa
per desaparèixer així que poden.
- Vaja. - Es queden il·legalment.
- Treballen en prostíbuls i coses així. - No ho he sentit dir mai.
No sé gaire com funciona,
però no tenen permís de treball.
Què passa, bonica?
Però, Kat, va arribar fa cinc mesos. No tindria sentit que ho fes ara.
Potser volia acumular diners abans…
No ho sé.
No ha robat res. Ja ho he comprovat.
Angel, necessites ajuda?
No, gràcies.
Crec… Crec que és hora de posar la Vera al llit. Està cansada.
Vinga, amor, que l'Angel se t'emporta a casa.
Que dormis bé. Descansa molt. Ai, que cansadeta que estàs.
Gràcies, Angel.
Bona nit.
No li vas notar res estrany a la Ruby quan vau tornar a casa ahir?
Doncs…
No, té tot el soterrani per a ella.
Quan arribem i se'n va cap avall, jo compto que se'n va a dormir.
S'ha endut la cartera i les claus?
No, Oscar!
Oscar, treu el dron!
Oscar!
Oscar! Treu-lo d'aquí!
- Ostres. - No volem…
Hola, amor.
- T'he trobat a faltar. - Sí?
Jo també. Hola.
Té, amor.
Ha tornat?
- No. - Vaja, que estrany.
Hauríeu de trucar a la policia.
És una persona adulta, Cecilie. Què fa, 24 hores que no la veiem?
No és una mica excessiu?
Sabeu els veïns del final de carrer?
- Sí. - La parella amb el dòberman.
La Ruby els coneix?
No ho crec. Són uns vells maniàtics.
- Veritat? - Per què ho preguntes?
- Ahir la vaig veure davant casa seva. - Ja.
Va llençar alguna cosa a les escombraries.
Que estrany, tia.
Disculpeu-me un segon.
Li acabes de servir a aquest un vi de 2.000 corones?
- M'has dit que n'agafés un de fred. - Com?
Si no sabria diferenciar-lo d'un Bacardi Breezer.
Va, calla.
Heu comprovat si hi ha la seva roba?
I el raspall de dents?
Ho has mirat tu?
- Jo no. - No, jo tampoc.
No seria bona idea…?
- Doncs… Sí, mirem-ho. - No ho sé, sí?
- No, amor. - Ho hauríem de mirar.
Que la Cecilie es quedi tranquil·la, però fa anys que no hi baixo.
- No hi hauríem de baixar. - Vinga.
- No em fa gens de gràcia. - Potser se n'ha anat sense avisar.
- No hi vull baixar. - Deixa-ho estar, amor.
- Mirem si hi ha les seves coses. - Potser s'ha endut el raspall.
Si se n'ha anat a algun lloc i s'ha deixat alguna roba aquí…
- Exacte. - A casa d'una amiga o el que sigui.
Té la roba aquí, això no s'ho ha endut.
Perdó.
- Amor? - Sí?
- Això no és teu? - No, què dius?
- Segur? - Però és seu?
Deu ser-ho.
Per a què es posa això? Per anar a missa?
- Una mica arriscat. - No l'hem vista mai així.
Hauria sigut divertit.
Això no és l'antic vigilanadons?
Sí, aquí hi ha molts trastos per llençar.
No fa olor d'humitat?
- Olor no, pudor. - Totalment.
La noia no pot viure així.
Merda de cases velles. Quan no és una cosa és l'altra.
LES FILIPINES - PASSAPORT
Si se n'hagués anat, no s'hauria endut el passaport?
Què feu?
Fer-hi una ullada.
Hola, fill.
Deixa'm que et vegi bé, fill meu.
Esperem i a veure si apareix.
- Mike, tens dos minuts després de sopar? - Sí.
- Vull dir-te una cosa. - Clar.
Què volia el Rasmus?
Parlar d'un contracte.
No ha dit res de la Ruby?
La veritat és que no.
Res de res?
M'ha dit que ja sap que la gent sol sospitar del pare en aquests casos.
Què dius? Quina cosa més estranya.
- Para, només feia broma. - Quina classe de broma?
- Està fora de lloc. - Sí, ha estat totalment fora de lloc.
- Sí. - Sí.
Per això no t'ho havia dit. Sabia que reaccionaries així.
Heu entrat a la seva habitació?
Sí.
I què?
Hi havia el seu passaport.
I la seva roba.
On se'n pot haver anat?
Jo també estic preocupada.
Li ha passat alguna cosa i està…
A la Katarina i al Rasmus els és igual.
Això no és just, Angel.
Sí que els importa. De veritat.
Sé que demà de matí trucaran a la policia si no ha aparegut.
Com?
Ningú l'està buscant encara?
No.
Angel, tot anirà bé.
Tot anirà bé.
- D'acord? - D'acord.
Et prometo que la trobarem.
Vine.
TEST D'EMBARÀS
Has trobat alguna cosa?
- Hola, Rasmus. - Hola.
- No, ja ho han buidat. - Molt bé.
Estic segur que no era res.
- No. - Vine, bonica.
Demà trucareu a la policia?
Sí, per descomptat.
A menys que aparegui abans.
Sí, és clar.
Molt bé.
- Saluda'ls a tots de part meva. - Ho faré.
I tu al Mike.
Cecilie?
Gràcies per la vetllada.
De res. Igualment.
Es devia voler assegurar que ningú el trobés.
M'hi he trobat el Rasmus.
I què? T'ha vist mirar les escombraries?
No vull dir que hagi fet res,
però és molt estrany que hi hagi anat a mirar ell.
No t'ho sembla?
Trobes que estaven junts?
Cecilie, prou.
Es va divorciar de la primera dona perquè s'ho feia amb la cangur, no?
Era de les extraescolars.
Si us plau, parla amb ell.
Per a què?
Li pregunto si ha deixat prenyada la Ruby?
Potser ella necessita ajuda.
Li pregunto si l'ha enterrada al jardí?
En què et bases? Tot per haver-lo vist a les escombraries?
Sí!
No el difamis.
- No l'estic difamant. - Sí!
- No som en un judici, estem parlant. - Això és difamar-lo.
Podem comentar que és molt estrany.
Això és difamar-lo, amor.
D'acord?
Si el Rasmus l'ha deixada embarassada…
Amor, vine.
- No podem fer els ulls grossos. - No.
No crec que el Rasmus hi tingui res a veure.
Subtítols: Tòfol Cabeza Cáceres