Диспетчер, північнозеландська поліція.
Алло, це поліція?
Так, це поліція. Чим я можу вам допомогти?
-Мені треба повідомити про дещо. Я… -Можете назвати ім'я та місцеперебування?
-Мем, ваше ім'я, будь ласка? -Вже надто пізно.
Алло? Мем? Ви там?
Алло?
ЗАТИШОК
Це Майк. Я не можу підійти до телефону, прошу, залиште повідомлення.
ТИ БУДЕШ ВДОМА НА ВЕЧЕРЮ?
Привіт.
НА ВЕЧЕРЮ НЕ БУДУ, АЛЕ НЕ ДОЧЕКАЮСЯ ОБІЙМІВ ПІЗНІШЕ
-Годі тобі. -Серйозно, це жарт.
Ти далі це робиш.
-Привіт. -Ти щасливчик.
-Привіт. -Ви весь день граєте?
Га? Привіт.
На щастя, завтра починається школа.
-Можна я залишуся на вечерю? -Ви питали Енджель?
-Ні. -Ти знаєш, треба завжди питати Енджель.
-Привіт, Сесіліє. -Привіт. Привіт, солоденька.
Моя солоденька.
Це небезпечний лев?
Ходи до матусі.
Ні.
-Вистачить їжі для Оскара? -Так.
-Чудово. -Нічого, якщо Рубі теж прийде?
-Так, їй завжди тут раді. -Дякую.
Іди сюди.
Привіт, солоденька.
-Зробімо це після школи. -Добре.
-Мій пакунок прибуває завтра. -Твій пакунок? Твої черевики?
Вона нарешті заснула.
Рубі, ти не помітила мене раніше? На вулиці?
Ні, не помітила.
-Ні? -Вибач.
Гаразд.
Віґґо, ти їв моркву? З'їж трохи овочів. Не лише картоплю.
-Віґґо, вона корисна для очей. -Так.
Тоді зможеш прочитати домашнє завдання належним чином.
Як пройшов день на роботі, Сесіліє?
Просто зайнята. Знаєш, перший день після канікул.
Хочеш, я потім надеру тобі дупу у ФІФА?
-Вітаю? -Привіт.
-Ми тут.
Чудово.
Я так і думала, що ти тут, Рубі.
-Привіт, люба. -Привіт, рада бачити.
-Аналогічно. Хочеш щось перекусити? -Краще келих вина.
Пів склянки. Інакше я пропущу пробіжку.
-Подбаєш про все? -Звісно.
-Що роблять хлопці? -Їдять цукерки внизу.
Сподіваюся, вони поводилися добре.
-Який день. -Ну от.
-Ти була зайнята? -Так. Минулого тижня я була в Парижі.
Саме так.
Знайшла неймовірні меблі для мого нового магазину.
Расмус ходив зі мною.
-А Оскар? -Ні, це надто нудно для нього.
-Він залишився тут сам? -Рубі за ним доглядала.
-Серйозно, Катарино. -Припини. Це лише на п'ять днів.
Я тобі дещо скажу. Нам із Расмусом це було потрібно.
Дуже потрібно після закриття салону.
Це був такий клопіт. Справжній жах.
Годі про це. А в тебе що?
В мене був дивний досвід у Франції.
Га?
Ми поїхали в гори до віддаленої каплички в прекрасній місцині.
На вершині Мустьє-Сент-Марі.
В церкві я побачила неймовірно гарне світло.
Була мертва тиша.
Раптом я заплакала.
Абсолютно зненацька, наче мене щось зворушило,
по обличчю потекли сльози.
-Чому? -Не знаю. Це було божевілля. Я…
На мене щось найшло…
Я не знаю, що це було…
Я така рада, що вернулася додому з відпустки.
Діти знову ходять у школу й садок, Майк і Сесілія на роботі.
Я божеволіла, коли весь час була поруч з ними три тижні.
А ти? В тебе була відпустка?
Ні.
Щось не так?
Досі сумуєш за домом?
Я піду на пробіжку.
-Гарно пробігтися. -Дякую.
-Оскаре, ми йдемо. -Остання гра.
Вимикай. Ходімо.
Сесіліє, чекай.
-Мені треба з тобою поговорити. -Гаразд.
Мені потрібна твоя допомога.
Що таке?
Не думаю, що можу залишитися з Расмусом і Катариною далі.
Чому?
Слухай, якщо тобі там не подобається, ти маєш із ними поговори, гаразд?
Упевнена, вони зроблять усе, щоб тобі було комфортно.
Сесіліє.
Ти завжди була така добра, так добра до мене. Гадаю…
Поговори з ними. Вони тобі допоможуть.
Я знаю, що Катарина нервова через стартап.
Упевнена, все заспокоїться, гаразд?
Прошу, Сесіліє.
Ні, я не можу. Вони мої сусіди.
Рубі?
-Мені шкода. -Оскаре, ми йдемо.
Ходімо.
-До зустрічі, люба. -До зустрічі.
Спокійної ночі, Віґґо.
-Можеш міцно мене обійняти? -Так.
Цей дозвіл відомий як бізнес-ліцензія.
Це одна з умов, щоб отримати повну авторизацію.
Вимоги залежать від міста чи муніципалітету, де ви проживаєте.
СНОДІЙНЕ
Тут.
Тут. А потім кидаємо сюди. Можеш так зробити? Молодець, люба.
-Ходи, люба. -Доброго ранку. Привіт, солоденька.
-Ти трохи поспав? -Так, трохи. А ти?
Привіт, золотко.
-Я заскочу до Віґґо. -Добре.
Привіт.
Покажімо Енджель, гаразд?
Дехто хоче погратися зараз.
Хочеш погратися, Веро?
-Ніч пройшла добре? Вона спала? -Так.
-Чудово. -Ходи сюди, Веро.
Гаразд…
Жирафа. Дивися.
Доброго ранку, любий.
Доброго ранку!
-Ти готовий? -Думаю, так.
-Мені треба бігти. -Звісно.
Ви бачили Рубі?
-Привіт, Кет. -Ви бачили Рубі?
З учора ні.
-Вона зникла. -Ти про що?
Вона зникла. Не знаю…
-Енджель, ти говорила з Рубі? -Говорила?
Ні, я з нею не говорила.
-От лайно. -Що відбувається?
Я гадки не маю, де Рубі.
-Ти добре дивилася? -Припини, Майку. Вона не пара шкарпеток.
Я спробую їй подзвонити.
-Я пробувала. Телефон вимкнений. -Зроби це.
-Подзвони, якщо щось почуєш. -Що відбувається?
-Я не знаю, любий. -Бувай.
-Бувай, тату. -Бувай.
Вона нічого не згадувала, коли ви пішли?
-Ні, я цього не розумію. -Гаразд.
Зараз найгірший час, щоб так із нами вчинити.
З початком школи й усім іншим.
-Я запізнююся. Тримай мене в курсі, добре? -Звісно.
-Все добре? -Так.
Не хвилюйся. Побачимося пізніше, Віґґо.
-Бувай. -Бувай.
Ти бачила Рубі?
Ще рано. Упевнена, вона скоро прийде.
-Це на неї не схоже -Га?
Катарина каже, вона зникла вночі.
Зникла? Що ти маєш на увазі?
Її телефон вимкнено.
Енджель, розслабся, ти перебільшуєш.
Вона скоро повернеться, гаразд?
У глибокій і спокійній тиші лісу
Там, де співочі армії живуть
Де душа так часто зупинялася послухати
Спів птахів чистий і дзвінкий
Спокій такий м'який і справжній
Лежить там, на самоті природи
Де неспокійні серця знаходять тиху гавань
І мир його…
Вони мають визнати, що їхній образ маленького данського бренду
із зеленими цінностями відкриває міжнародний ринок.
Вони мають відповідати цим цінностям, якщо хочуть і далі заробляти на цьому.
Данієле, організуй зустріч із представником Справедливої торгівлі.
Буде зроблено.
Я мушу взяти.
-Є новини? -Тиша. Енджель від неї нічого не чула?
Ні, вона б подзвонила.
Може, вона чимось засмучена?
-Ні, це… -Що каже Расмус?
-Він чекає, що я розберуся. -Ти дзвонила в поліцію?
Ні, я дуже зайнята.
Я чекаю на рієлтора, щоб він показав мені нове приміщення, і уроки от-от скінчаться.
Енджель може відвести дітей до вас додому.
Правда? Це б дуже допомогло, бо…
Я замовлю суші, а потім ми поїмо разом.
Приєднаюся після пробіжки.
Звучить чудово. Дякую. Ти мене врятувала.
-Мені приємно. Бувай. -Бувай.
Усе під контролем, чи ми просто вип'ємо водички?
Клаес не зміг погодити заувагу про зміну контролю
з постачальником компонентів до турбін.
Усе під контролем?
Майку?
Вони заплатять узгоджену ціну.
За умови, що ти даси їм ще два тижні на поставку.
Працюйте з людьми, які не народилися багатими. Вони голодні.
Вечеря в мене.
-Звісно. -Так вирішили дружини.
Місце, яке я дивилася сьогодні, ідеальне.
Чудово.
Я б з радістю ним зайнялася, але Расмус такий зайнятий.
-Звісно. -Важко, бо Рубі немає.
За словами Расмуса, деякі Au pair їдуть у Європу,
лише щоб згодом зникнути.
-Гаразд. -Лишаються нелегально.
-Працюють у борделі абощо. -Ніколи такого не чула.
Я не знаю, як це працює.
Не отримати дозвіл на роботу.
Моя маленька.
Але, Кет, вона тут п'ять місяців. Нема сенсу робити це зараз.
Може, вона хотіла заробити спершу трохи грошей…
Я не знаю.
Вона нічого не вкрала. Я вже перевірила.
Енджель, тобі допомогти?
Ні, дякую.
Гадаю, Вері треба поспати. Вона втомилася.
Гаразд, люба. Енджель віднесе тебе додому.
Добре поспи. Ти втомилася. Звісно ж.
Дякую, Енджель. Дякую. Добраніч.
Рубі не здавалася дивною, коли ви повернулися вчора додому?
Ні, вона займає весь підвал.
Коли ми повертаємося, вона йде туди. Мабуть, лягає спати.
Вона принесла сумочку й ключі?
Ні, Оскаре!
Оскаре, забери дрон!
Оскаре!
Оскаре! Забери його.
-Оце так. -Ми не хочемо…
Привіт, дорога.
-Я скучила. -Справді?
Я теж за тобою сумував. Привіт.
Ось, любий.
Вона повернулася?
-Ні, не повернулася. -Гаразд. Це дивно.
Ви маєте подзвонити в поліцію.
Вона доросла жінка. Її не було, скільки, 24 години?
Це не занадто?
Пара вниз вулицею, так?
-Так. -З доберманом.
Рубі їх знає?
Не думаю. Це стара, ексцентрична пара.
-Правда ж? -Чому ти питаєш?
-Я бачила її біля їхнього будинку. -Гаразд.
Вона щось викинула у їхній смітник.
Звучить дивно, люба.
Перепрошую.
Ти подаєш йому пляшку вина за 2 000 крон?
-Я вибрала холодне, як ти сказав. -Холодне?
Він не відчуває різниці між Bacardi Breezer і цим.
Годі, замовкни.
Ви перевірили, чи одяг тут? Зубна щітка?
-Ти перевіряв? Я ні. -Ні, звісно, ні.
Хіба ми не маємо…
-Звісно, зробімо це. -Я не знаю.
-Ні, люба. -Гадаю, що треба.
Зробімо Сесілію щасливою. Я давно не був у підвалі.
-Нам не варто туди ходити. -Гайда.
-Я дійсно не хочу. -Може, вона просто пішла без звільнення.
-Не хочу спускатися. -Припини, люба.
-Погляньмо, чи її одяг там. -Може, вона взяла зубну щітку.
Вона кудись пішла, і її одяг досі внизу…
-Саме так. -Вона, мабуть, у подруги.
Її одяг досі тут, тож вона його не взяла.
Перепрошую.
-Люба? -Так.
-Хіба це не твоя сукня? -Ні, не моя.
-Ти впевнена? -Це справді її?
Напевно.
Коли вона її носить? До церкви?
-Трохи ризиковано. -Ми не знали її з цього боку.
Було б весело.
Хіба це не твоя стара відеоняня?
Саме так. Усе це старе лайно треба викинути.
Тут пахне вологою?
-Тхне. -Справді.
Не можна очікувати, що вона так житиме.
Ці гівняні старі будинки. З ними завжди щось.
ФІЛІППІНИ ПАСПОРТ
Хіба б вона не взяла паспорт?
Що ви робите?
Просто дивимося.
Привіт, дорогий.
Дай я погляну на тебе, хлопче.
Почекаймо, чи вона з'явиться.
Майку, маєш дві хвилини після вечері?
-Звісно. -Треба поговорити.
Авжеж.
Чого хотів Расмус?
Поговорити про контракт.
Він не згадував Рубі?
Не особливо.
Але він згадав її?
Він сказав, що зазвичай люди підозрюють батька в таких справах.
Га? Дивно таке говорити.
-Припини. Це був жарт. -Сказати таке?
-Це недоречно. -Згоден. Жарт Расмуса був недоречним.
-Так. -Звісно.
Тому я тобі й не сказав. Я знав, що ти так відреагуєш.
Ти була в її кімнаті?
Так.
І?
Її паспорт досі там.
І одяг.
Куди вона поїде?
Я теж стурбована.
З нею сталося щось погане, і вона…
Катарині й Расмусу байдуже.
Це несправедливо, Енджель.
Їм не байдуже.
Справді.
Вони вранці викличуть поліцію, якщо вона не прийде.
Чекай, що?
Її ще ніхто не шукає?
Ні.
Енджель, усе буде добре.
Все буде добре.
-Гаразд? -Гаразд.
Обіцяю, ми її знайдемо.
Іди сюди.
ТЕСТ НА ВАГІТНІСТЬ
Ти щось знайшла?
-Привіт, Расмусе. -Привіт.
-На жаль, ні. Його забрали… -Гаразд.
То, певно, було пусте.
-Ні! -Ходи сюди, люба.
Ви подзвоните в поліцію?
Звісно, подзвонимо. Якщо вона не з'явиться тим часом.
Звичайно.
Гаразд.
-Передавай привіт родині. -Передам.
А ти Майку.
Сесіліє?
-Дякую за вечір. -Дякую за вечір.
Певно, хотіла переконатися, що ніхто його не знайде.
Я наткнулася на Расмуса надворі.
І? Він бачив, як ти порпаєшся в смітнику?
Я не наполягаю, що щось сталося,
але це дивно, що він хотів перевірити смітник.
Не думаєш?
Думаєш, вони спали?
Сесіліє, припини.
Він розлучився з першою дружиною, бо спав із нянею.
Вона з групи продовженого дня.
-Будь ласка, поговори з ним. -Щоб що?
Спитати, чи це він зробив дитину Рубі?
Може, їй потрібна наша допомога.
Ще спитаю, чи вона не похована на задньому дворі.
З чого ти це висновуєш? Бо бачила його біля смітника?
Так!
Не поширюй плітки.
-Я не поширюю. -Поширюєш!
-Ти не в суді, а розмовляєш зі мною. -Ти поширюєш плітки.
-Ми можемо поговорити, що це дивно. -Це досі плітки, люба.
Гаразд?
Якщо Расмус зробив їй дитину…
Іди сюди, дорога.
-Ми не можемо це ігнорувати. -Ні.
Я не вірю, що Расмус до цього причетний.
Переклад субтитрів: Людмила Речич
ЗАТИШОК