Диспетчерська північнозеландської поліції.
Алло, це поліція?
Так, це поліція, у вас щось сталося?
-Я маю дещо повідомити. Я… -Як вас звати, де ви зараз?
Мем, скажіть, як вас звати.
Надто пізно.
Алло? Мем? Ви мене чуєте? Алло?
ЗАТИШОК
Я зараз не можу відповісти, будь ласка, залиште повідомлення.
ТИ БУДЕШ УДОМА НА ВЕЧЕРЮ?
Я вдома.
Так.
Реально?
Серйозно.
-Ні, не жени. -Та серйозно. Дивись.
-Несерйозно, це прикол. -Дивись. Дивись.
-Так постійно. -Поясни.
-Привіт. -Чорт, пощастило.
Привіт. Привіт.
Ви цілий день сиділи в телефонах? Так? Привіт.
Потрібне підкріплення.
Добре, що завтра вже в школу, так?
Можна лишитися?
Вищий рівень.
Ти казав Енджель?
Ні.
Ти ж знаєш, що треба її попереджати.
Привіт, Сесіліє.
Привіт. Привіт, сонечко. Мамине сонечко.
Це в тебе лев? Іди до мами.
Дай сюди.
-Ні. -А вистачить і на Оскара?
Так, вистачить усім.
Ясно, гаразд.
-Так, звісно, їй тут завжди раді. -Дякую.
Ходімо.
Сонечко.
Що, ти хочеш зараз?
-Можна. -Так.
Так.
-А потім я тебе взую у ФІФА. -А мені завтра дещо приїде.
-Що приїде? Нові кроси? -Нарешті заснула.
«Ейр Макс».
Рубі, а ти мене не бачила? На вулиці?
Ні, не бачила.
Ясно.
-Вибач. -Нічого.
Віґґо, а не хочеш моркви? Покласти тобі? Хоча б скуштуй. Треба їсти різні овочі, не
-лише картоплю. -Мгм.
-Віґґо, це корисно для очей. Ммм. -Так, дуже.
Так.
Тоді й домашнє завдання зможеш роздивитися.
А як минув твій день, Сесіліє?
-У роботі. -Мгм.
-Як перший день після відпустки. Так. -…Після відпустки. Так.
Я порву тебе в ФІФА.
Ааа!
Де всі?
Ми тут.
Привіт.
Ми внизу.
Гаразд.
Так.
Так і думала, що ти тут, Рубі.
Як ти?
Рада бачити.
Навзаєм. Щось їстимеш?
Краще келих вина, дякую.
Пів келиха. Бо мені ще на пробіжку.
Доприбираєте?
Так, звісно.
-А де хлопці? -А де хлопці?
Хоч не дуже тут дуріли?
-Що за день. -Так.
Працюєш?
Так. Минулого тижня була в Парижі.
-Ти що. -Так.
Знайшла просто найказковіші меблі в новий бутик. Расмус теж їздив.
Ммм.
Оскара брали?
Ні, йому було б нудно.
Лишили?
Удома за ним дивилася Рубі
-Так. -Як, Катаріно?
Люба, нас не було лише п'ять днів. І я тобі скажу одне.
Нам із Расмусом це v було потрібно.
Ммм.
Нам справді це було потрібно після закриття салону і всього. Було дуже важко,
-якщо чесно. Неможливо. Ось так. -Так.
Ай, у тебе як справи, розповідай.
У Франції трапилося дещо дивне.
Так?
Одного дня, ее, ми поїхали в гори… до каплички в дуже мальовничому місці,
прихованому від очей.
Гм.
До вершини Мустьє-Сент-Марі.
Мм.
І там, ее… у капличці було якесь надзвичайно гарне
світло, а навколо було тихо-тихо.
Мм.
І раптом я почала плакати.
Мгм.
Отак… раптово, ее… накрило емоціями, і я розплакалася.
Що то було?
Сама не знаю. Так несподівано і… Чомусь раптом…
Не розумію, що то було.
Я така рада бути вдома після відпустки. Діти в школі і в садочку.
Майк і Сесілія на роботі. Я просто божеволіла ці три тижні з ними.
Уяви, весь час без перерви. А ти як? Вдалося хоч трішки відпочити?
-Я бачу. Хто лузер? -Не вдалося.
Не я. А!
-Тихо, тихо. -Що з тобою? Сумуєш за домом?
-Є! Ну що тепер? -Пощастило. От і все.
Сам не жени.
-О, ще! -Я на пробіжку.
А!
Легкого бігу.
-Дякую. -А де мій телефон?
Оскаре, ми вже йдемо.
-Он лежить. -Мам, ще одну гру.
Ні, більше ніяких ігор. Вимикай.
-Сесіліє, чекай. Я хочу дещо сказати. -Ні.
-Я ж сказала. -Гаразд.
Допоможи мені.
Що трапилося?
Я не можу лишатися в Расмуса і Катаріни, не можу.
Чому?
Слухай, Рубі, якщо тобі в них не подобається,
поговори з ними. Гаразд?
Я впевнена, вони зроблять усе, аби тобі було комфортніше.
Сесіліє, ти завжди була доброю до мене. Дуже доброю. Здається, я…
Вони… Поговори з ними. Вони допоможуть.
Просто у Катаріни зараз стрес через нову справу. Але все владнається. Добре?
Прошу, Сесіліє.
Ні, я… я не можу. Це-це мої сусіди. Я… Вибач.
Рубі?
Оскаре, ми вже йдемо.
Ходімо.
Усе, бувай.
Так, бувай.
Добраніч, Віґґо.
А ти обіймеш мене?
Так.
Ммм.
Дозвіл, або бізнес-ліцензія.
Це одна з вимог для отримання дозволу на власний бізнес.
Вимоги залежать від влади міста, в якому ви перебуваєте.
У деяких містах можуть вимагати більше документів…
СНОДІЙНЕ
Отак.
Ось. І тепер кидаємо сюди. Зможеш кинути? Розумничка, так.
Сонечко…
Доброго ранку.
Сонечко. А хто тут?
-Так. -Виспався?
Так, так, усе гаразд. А ти?
Сонечко.
Добре, зайду до Віґґо.
Так.
Так?
-Не виспався? Пізно ліг спати? -Покажемо Енджель, так?
-Ні. -Точно?
-Ти теж втомлений. -Хтось дуже хоче гратися.
Так, бо я дорослий. Я втомлююся. А тобі нема від чого втомлюватися.
Хочеш погратися?
-Як минула ніч? Вона спала? -Так, ти ж добре спала? Так?
-Оо, чудово. -Отак.
У тебе ж були канікули. Що ви з Оскаром робили?
Так, Веро.
-Нічого. -Що ж…
Так-так, «нічого».
-Жирафа. Дивись. -Доброго ранку.
Доброго ранку.
-Хочеш коника? -Готовий?
Так, готовий.
Усе. Я на роботу.
Так.
Ммм.
Ви не бачили Рубі?
Привіт.
Ти бачила Рубі?
Еем, ні, лише вчора.
Вона зникла.
Тобто зникла?
Просто зникла, я не знаю, де вона. А ти.Енджель, ти говорила з Рубі?
Ви говорили?
Ні, я не говорила з нею.
О, чорт забирай.
-Що таке? Що сталося? -Рубі кудись поділася.
Ясно. А ви добре шукали?
Облиш, Майку, це ж не пара шкарпеток.
-Я спробую додзвонитися. -Я вже набирала, поза зоною.
Так, добре. Спробуй, Енджель.
Так.
-Як щось з'ясуєте, набереш? -Так.
Що сталося?
Я… я не знаю, сонечко.
Гарного дня.
-Бувай, та. -Бувай.
Ти вчора не говорила з нею? Як ви пішли.
Ні, я не знаю, що й казати.
Так…
І як навмисне вона пішла саме зараз.
Починається школа і решта. Так, я, я маю бігти. Як щось дізнаєшся, повідом. Дякую.
Так, звісно.
Усе гаразд?
Так.
Не хвилюйся. Усе. До зустрічі, Віґґо.
-Бувай. -Бувай.
Кім, ти бачила Рубі?
Та ще рано. Можливо, вона ще прийде.
Це не схоже на Рубі.
Чому?
Тому що Катаріна каже, що вона вчора зникла.
Учора зникла? Ти про що?
Телефон не відповідає.
Енджель, заспокойся. Ти себе накручуєш. Вона точно скоро повернеться. Гаразд?
Ходімо.
У глибокому спокої лісу
Де живе багато співців
Де душа багато разів слухала
Радісний пташиний спів
Там ідилічний тихий спокій
У лісовій самоті
І серце тут не тужить
Де живе мир і спокій…
Дуже важливо, щоб вони розуміли, що це їхній імідж маленького данського бренду з
еко-цінностями, який забезпечує їм місце на міжнародному ринку. І вони мають йому
відповідати, інакше не зможуть отримувати від цього прибутків.
Щось таке?
М-м.
-Дуже добре. О. -Дякую.
І ще, Денієле, домовся про зустріч із представником «Фейртрейд»? Гаразд?
-Чудово.Я маю взяти. -Так. Добре.
Є новини?
Ні, нічого. Енджель додзвонилася?
Ні, вона б сказала.
Може, її щось засмутило чи…
Та ні. Я…
А що Расмус?
Чекає, коли я все з'ясую і владнаю.
Поліцію сповістила?
Ні, бо багато роботи, стою ось чекаю на агента з нерухомості, щоб подивитися нове
приміщення, а в хлопців скоро закінчаться уроки…
Енджель може їх забрати. І відвести до вас.
Справді? Вона б дуже допомогла, тому що я.так…
А я куплю суші, і всі разом поїмо. Я після пробіжки прийду до вас.
Чудово. Дякую, люба, ти мене рятуєш.
Будь ласка.
-Чао, чао. -Чао.
Усе під контролем чи я приїхав посидіти з вами?
Клес каже, виникли проблеми з отриманням
дозволу від постачальника, ее, турбін і деталей.
Все ж під контролем, так? Майку.
Ціну погодили.
Якщо ти згоден відтермінувати постачання на два тижні.
Працюйте з тими, хто виріс без грошей. Вони готові на все.
Сьогодні вечеряємо в нас.
Так?
Так, це не я вирішив, а наші дружини.
Оо, приміщення було просто ідеальне.
Я рада.
Я вже хочу переїхати. Але в Расмуса вічно справи.
Так.
І Рубі дуже бракує. Я відчула.
Расмус каже, що деякі жінки використовують схему о-пер,
щоб приїхати в Європу, а потім v піти в підпілля.
Ясно.
Вони залишаються тут нелегально, працюють у борделях чи ще десь. Так.
-Що? Чую про таке вперше. -М-м.
Я теж не знаю, як це влаштовано. Без дозволу на роботу.
-Моя радосте. Ммм. -Але, Катаріно… Вона тут вже п'ять
місяців. Навіщо робити це саме зараз?
Не знаю, може, вона хотіла спочатку
заробити грошей. Не знаю.
Вона нічого не вкрала, я перевірила.
Енджель. Допомогти?
Ні, дякую.
Здається… Здається, Веру треба вкласти спати. Вона втомилася.
Радосте моя, ти хочеш їсти? Так. Ще трішки, і будемо їсти. Мм. Мм.
Ось так. Зараз підете з Енджель спатки. Солодких снів. Ммм. Добраніч. Так,
ти втомилася, втомилася. Дякую, Енджель. Дякую. Добраніч. Добраніч.
Так. Тобі треба спатки. Не плач.
Кет, а Рубі тобі не здалася дивною, коли ви прийшли додому?
Дивною… Ні. Увесь цокольний поверх лише її.
Ми прийшли додому, вона спустилася вниз, і, думаю, лягла спати.
А гаманець, ключі? Вона щось взяла?
Зникла її сумочка.
Гей, Оскаре! Ос… Оскаре, забери свій дрон!
Оскаре! Оскаре! Припини!
Господи.
Ми не хочемо…
-Привіт, кохана. -Я за тобою скучила.
Дуже скучила?
-Я теж скучив. -Привіт.
Дуже.
Сідай, коханий.
Повернулася?
-Ні. Її немає. -Ні? Підозріло.
Так, треба заявити в поліцію.
Вона доросла жінка, Сесіліє, і скільки її немає, лише добу?
Чи не зарано впадати в крайнощі?
А сусіди, що живуть далі по вулиці, та пара…
Так.
В яких доберман.
Рубі їх знає?
Та ні, навряд. Лайлива, стара пара. Так, любий?
Чому ти питаєш?
Я бачила її біля них. І, ее.вона кинула там щось у смітник.
Ти нас здивувала.
Секунду…
Ти відкоркувала для нього пляшку за дві тисячі крон?
Ти ж просив щось охолоджене.
Охолоджене? Люба, та йому налий хоч «Бакарді Брізер» — він не відрізнить.
Ні.
Ще й як відрізню.
А ви дивилися, ее, чи на місці її одяг? Зубна щітка? Інші речі?
Ммм?
-Ее… -Дивився?
-Я точно ні. -Ні, я… не дивився.
А треба подивитися…
-Добре, гаразд. Ходімо дивитися. -Не знаю. Так? Ні, коханий.
Треба подивитися.
-Так, гаразд. -Ні, я не згодна. Така собі ідея. Не
-треба йти туди… не треба йти туди без… -Так. Так.
Ходімо.
Я дійсно не хочу.
Може, вона поїхала без попередження.
-Ні. Я не хочу туди йти. -Та це взагалі не…
-Ходімо. -Але я не хочу.
Подивимося, чи на місці її одяг.
-Може, вона взяла зубну щітку. -Я не… мені не хочеться.
Так.
Що ж, одяг на місці, вона нічого не взяла.
Це я, вибачте.
Вибачте.
-Кохана? -Мм?
-Це ж твоє? -Ні, не моє.
-Точно? -Господи, це її?
Так, а чиє ж.
І куди вона це вдягає? У церкву чи куди?
-Аж не віриться. -Такою ми її не знали. А було б цікаво.
О, це камера для няні?
Боже, так. Старий непотріб, треба все викинути.
Тут якийсь вогкий запах.
Так, дуже сильний.
Достобіса сильний. Їй тут не можна жити.
Не будинок, а стара руїна. Він мене бісить.
Вічно якісь проблеми. Може, просто знести його до біса.
Тут три зубні щітки. Любий, у тебе тут унизу власна щітка? Так?
О, чорт, ти мене спіймала. Спіймала на гарячому.
Якби вона поїхала, вона б забрала паспорт.
Чого ви тут?
Дивимося.
Так, синку.
Покажись-но. Мій хлопчику.
Може, ще повернеться.
Майку, матимеш кілька хвилин після вечері?
-Так. -Треба поговорити.
Добре.
Що хотів Расмус?
Обговорити контракт.
Говорили про Рубі?
Про неї – ні.
Але він щось казав?
Він сказав, що в таких випадках завжди підозрюють
чоловіка з приймальної родини.
Що? Навіщо таке казати?
-Господи, Сесіліє, це був просто жарт. -Нащо таке казати? Це неприйнятні,
Так. Послухай, послухай, Расмус пожартував недоречно. Згоден.
Недоречні коментарі, ми тут усі…
-Так? -Так.
Тому я й не хотів тобі розповідати. Бо знав, як ти відреагуєш.
Ви були в її кімнаті?
Так.
І що?
Паспорт на місці, одяг теж.
Тоді де ж вона?
Я теж хвилююся.
З нею сталась якась біда. А…
А Катаріні з Расмусом байдуже.
Не байдуже, Енджель. Це не так. Я знаю.
І вони заявлять у поліцію, якщо до ранку вона не повернеться.
Стривай. Її досі ніхто не розшукує?
Ні.
Енджель, усе буде добре. Усе буде добре. Так?
Так.
Я обіцяю, її знайдуть.
Іди.
ТЕСТ НА ВАГІТНІСТЬ
Щось знайшла?
-Расмусе. -Так.
Ее, ні. Сміття забрали, тож…
Ясно. Думаю, то було щось несуттєве.
Так.
Так. До мене, крихітко. До мене. До мене.
Ви ж у поліцію повідомите?
Так, так. Звісно, завтра.
Якщо лише до завтра нічого не зміниться.
Так, авжеж.
Гаразд.
Вітання вдома.
Перекажу. І Майку.
Сесіліє?
Дякую за вечір.
Так, і я тобі дякую.
Мабуть, вона не хотіла, щоб його хтось знайшов.
Гм.
І я зустріла там Расмуса.
І що? Він шукав щось у смітнику?
Послухай, я не стверджую, що щось дійсно сталося,
проте… доволі дивно, що він прийшов перевірити смітник.
Гм.
Ти згоден?
У них був роман?
Сесіліє, припини.
Ти ж сам казав мені, що він розлучився з першою дружиною,
бо переспав із нянькою.
З вихователькою.
Ти маєш поговорити з ним.
Про що? Чи від нього Рубі завагітніла?
Може, їй потрібна допомога.
А ще спитаю, чи не закопав він її за будинком.
Але звідки такі підозри? Бо ти побачила його біля смітника?
Так.
-Люба, не поширюй чуток. -Я не поширюю чуток.
Поширюєш.
-Ти зараз не в суді. Ти говориш зі мною. -Я розумію. Проте це чутки.
Ми ж можемо обговорити, що все це дуже дивно?
Проте… це лише чутки, люба.
Гаразд?
Але якщо вона завагітніла від Расмуса… Ми ж не заплющимо на це очі?
Іди до мене. Іди. Ні.
Я не думаю, що Расмус до цього причетний.
Ммм.
ЗАТИШОК