Так, двоє. Один за кермом, інший сидів позаду.
Третій, — кажуть, — не з ними.
Так, заходь.
Більшість питань ми вже обговорили. Щось буде незрозуміло — приходь до мене…
Краще почати з простої справи.
Ні. Не обов'язково.
Гаразд.
Тоді, ее, позавчора вночі з дому приймальної
родини зникла помічниця.
Про це повідомив голова родини, Расмус Гоффманн.Чула про нього?
Директор у четвертому поколінні «Гафнія Турбіне». Важлива персона.
Зникнення помічниці не дуже його збентежило.
Справа не надто складна. Оголоси розшук і склади рапорт.
Справу ведеш ти, але тримай мене в курсі.
Так. Звичайно.
Добре.
Так.
БЕЗ «ГАФНІЯ ТУРБІНЕ» ДАНІЯ МОЖЕ ОПИНИТИСЯ В РЕЦЕСІЇ
МІЛЬЯРДЕР, ЯКИЙ НЕ ХОЧЕ ГОВОРИТИ ПРО СВОЮ КОМПАНІЮ В РОСІЇ
ЗАТИШОК
Вітаю. Я Аїша Петерсен. З північнозеландської поліції.
Я щодо вашої о-пер. Яка зникла.
Заходьте, тільки роззуйтесь.
Так.
Ходімо в іншу кімнату.
Так, моя радосте. Так. Ти така гарна.
Коли саме вона зникла?
Гадки не маю. Хоча, еем… додому ми прийшли о дев'ятій.
А вже вранці, о сьомій, її не було. І я пішла подивитися, де вона.
Яка вона була ввечері?
Красуне. Ти злякалася поліції? Не бійся, мила, не бійся.
Яка вона була ввечері?
Така, як завжди.
Засмучена трохи.
Так.
Ясно.
Так. Шкодую, що проігнорувала це.
Я маю запитати, чи був між вами конфлікт? Щось, через що вона могла піти?
Ні. Не було.
Ви впевнені?
Мм.
Гаразд. Ми, ее… Спробуємо відстежити її телефон і оголосимо розшук в наших
-соцмережах. Сьогодні. -Мм.
Мені потрібно знати прізвище Рубі.
Ее, у неї прізвище якесь таке, ее, ее… коротке. Починається на «А». Еем…
Це Рубі на фото?
Так.
Я перевірила записи її дзвінків.
Є щось?
Останній дзвінок був у день зникнення, о шістнадцятій п'ятдесят чотири.
У службу порятунку.
Зараз скину.
Є.
Диспетчерська північнозеландської поліції.
Алло, це поліція?
Так, це поліція. У вас щось сталося?
Я хочу дещо повідомити.
Ви в небезпеці?
Мем, як вас звати?
У мене проблеми.
Назвіть своє ім'я та адресу.
Це не мій будинок.
Я не зможу допомогти без потрібної інформації.
Надто пізно.
…Питання екології. Мені просто здається, що умови праці відчутно погіршуються, і ми
-маємо підкреслювати це для певних груп. -Мм.
Сесіліє, ти з нами?
Так, даруйте. Секунду. У моїх сусідів зникла помічниця,
тому я трохи…
О.
Ясно.
А це не колоніально — мати помічницю?
Навіть не знаю, що сказати. Знаєте, ее… у мене теж є.
Так?
-Гаразд. -Я колоніальна?
Ні, я…
А… як це влаштовано?
Та все просто, вона частина нашої родини, і, ее, діти її люблять, і я зараз
краща мати, ніж коли сиділа вдома з Віґґо.
Ммм. Мм.
Але це трохи старомодно. Як на мене.
Так, але, розумієш, жінки мають бути на ринку праці,
і ми цього прагнемо, проте, ее, чоловіки не готові допомагати вдома…
і саме тому нам доводиться залучати інших людей.
Ясно.
Як думаєш, Майк у себе на роботі часто
виправдовується через це?
О, о, о, ясно.
Часто?
Гадаю, ніколи.
Так, ніколи.
Телефон поза зоною, і в мережі її немає. А Катаріна така підла. Сказала,
що наша Рубі, можливо, стала повією.
Дивно.
Але, дівчата, чекайте.
Я пригадую, що бачила, як Дарна розмовляла з Рубі,
коли ми були в церкві. Може, так сталося,
що Дарна запропонувала їй роботу.
Що скажете?
До речі, про тебе. Що в особистому житті? Ти постійно така замріяна.
Я маю інші пріоритет, тож… Тож поки що не можу думати про це.
Не перекладай на Рубі відповідальність за своє особисте життя.
-Точно. -Часом треба подумати і про себе.
-Хіба? -Так.
Фредеріку!
Усе, ходімо.
Ще ні.
Ходімо.
Катаріна не відповідає на есемес, а я весь час думаю про
той тест на вагітність.
Расмус заїхав підписати угоду. Каже, Рубі оголосили в розшук.
Ясно. І як він тобі?
Кохана, серйозно, облиш. Той тест не обов'язково її. Так?
Так.
І не хвилюйся. Вона повернеться.
Бувай.
-Енджель. -Так.
Ти не знаєш, Рубі з кимось зустрічалася в Данії?
Ні, у неї є наречений, Юань.
Так, знаю, знаю, звичайно. Проте, може, вона, еем… когось зустріла. Буває ж таке.
Думаю, ні.
Енджель, ти б сказала, якби тобі було в нас погано, правда ж?
Звісно. Та я всім задоволена.
Гаразд.
Я можу тобі допомогти? Можемо переглянути твій бізнес-план.
Ти не надіслала…
Щодо ресторану ще ні. Лише щодо готелю і…
Мені здається, що треба надіслати і щодо ресторану, це важливо.
Щодо рест… Добре.
Так, бо існує ризик, а раптом з готелем не складеться.
Тож не ризикуй так.
-Отже, це дуже важливо. Можна… -Так, згодна, це гарна ідея, так.
Сесіліє, усе гаразд?
Вибач.
Не плач.
Що таке?
Це від виснаження. Не знаю, чому я плачу.
Що сталося?
Що таке?
Знаєш, у… У мене була депресія, коли я народила Віґґо.
Не пам'ятаю, чи казала тобі, проте…
Ні.
І я досі часом не знаю, як зблизитися з ним.
О котрій ти встаєш?
Я встаю о шостій тридцять.
Серйозно? Ти спиш значно довше.
Гаразд. А о котрій ти снідаєш?
О сьомій.
Гаразд.
А як це сказати філіппінською?
…Якщо йдеться про механічні предмети, потрібно отримати певні дозволи.
Заходь.
Заснула.
Віґґо просить, щоб ти зайшла і сказала йому «Добраніч».
Так, звісно.
ФЕРДИНАНД ЧУВАКИ, ЗАЦІНІТЬ…
От ідіотка.
Досить. Не роби цього. Іди звідси.
Припини.
ВОЛЬФГАНГ ЦЕ ЇЇ ПРОВЧИТЬ!
Один, два, три, хоп!
Вона пішла серед ночі. Без паспорта, без грошей,
а напередодні телефонувала в службу порятунку. Усе це дивно.
Зараз ніхто до сімдесяти років не виходить з дому без мобільного.
Якщо не хоче втекти від усіх.
Гаразд, хай там як, ее… Я перевірила приймальну сім'ю.
Щодо них була заява. Домашнє насильство, ще в червні.
Від сусідів. Хочу поговорити з ними.
Що це?
Даю тобі п'ять.
Так.
Мене звати Аїша Петерсен. Я з північнозеландської поліції.
Ви Сесілія Вінтер-Єнсен?
Так.
Я щодо вашої заяви про домашнє насильство від дев'ятнадцятого червня.
Еее… Я… Даруйте, що?
Можна зайти?
Так, звичайно.
Дев'ятнадцятого червня ввечері ви зателефонували
в поліцію і заявили про домашнє насильство на Сундбювенґет, вісім.
У Расмуса й Катаріни?
Так, Гоффманн.
Я не телефонувала.
Дзвінок надійшов із номера вісім-один дев'ять-два нуль-шість нуль дев'ять.
Це не мій номер.
Але оформлений на вас.
Напевне, це номер… Енджель. Моєї о-пер.
-Ясно. -У нас сімейний тарифний план,
тож… А що… Скажіть, що вас цікавить?
Я б хотіла поговорити з Енджель, якщо можна.
-Еее, так. Так. Звичайно. Покличу її. -Дякую.
Ти дзвонила в поліцію дев'ятнадцятого червня?
Так.
Чому?
Рубі написала, що Катаріна і Расмус повбивають
одне одного.
Ясно, і попросила викликати поліцію?
Ні, я просто не знала, що робити.
Чому ти мені не сказала?
Щоб у Рубі не було проблем.
Вона вперше за кордоном. А потім вона сказала,
що чує, як вони сваряться, з цокольного поверху.
Останній дзвінок Рубі був у службу порятунку
о шістнадцятій п'ятдесят чотири.
Того дня вона вечеряла з нами.
Ясно. О котрій вона пішла?
Близько восьмої вечора.
Яка вона була того вечора?
Я думала, вона сумує за домом. Запитала,
чи прийде вона наступного дня на курси данської.
І вона сказала вам, що прийде?
Так.
А більше нічого не було.
Того вечора вона просила допомогти їй. Запитала, чи можу я щось зробити,
бо вона не може лишатися в Расмуса й Катаріни.
Чому не може лишатися?
Я сказала їй поговорити з Катаріною, проте вона не поговорила.
І вона більше нічого не розповіла?
Ні.
Гаразд.
А ви не знаєте, з ким Рубі проводила влітку час?
З нашою подругою.
Так.
Кім Флорес.
Вона нічого не знає. Я вже її питала.
Я теж хочу з нею поговорити.
Часом дрібниці і, на перший погляд, незначні деталі, можуть бути важливими.
Добре.
Мм.
Якщо ще щось згадаєте, телефонуйте. Ось мій номер.
Так.
Гаразд?
Будь-що.
Так. Звичайно.
Не кажи Катаріні, що я телефонувала в поліцію.
Звісно, не скажу, Енджель.
У НАС БУЛА ПОЛІЦІЯ. ЩО ВІДБУВАЄТЬСЯ, КАТ?
ЯК ЩОДО ОБІДУ СЬОГОДНІ?
У БУДНІЙ ДЕНЬ? ЗАЛЮБКИ, МИЛА!
Як добре, що ми зустрілися. Мені треба було розвіятися.
І мені.
До нас вранці приходили з поліції.
Привіт.
Додому? Чому?
Розпитували, ее, про скандал у вас вдома перед
літніми канікулами. Що сталося?
Люба…
От же ж паскуда.
Це Расмус?
Приходила ота темношкіра? Це вона сказала?
Вона дійсно думає, що ми винні?
Вона лізе в наше особисте життя, бо якась помічниця надумала втекти?
За такий наклеп ми можемо подати до суду чи…Так, за дискредитацію. Що це взагалі
-таке? -До суду, Кет?
Кет. Що таке?
Що сталося?
Я не знаю.
Расмус тебе ображає?
Так?
Ні. Усе гаразд.
-Точно? -Так.
Усе, не хвилюйся.
Ти ж знаєш нас. То була дурна сварка. Ми сваримося, потім кохаємося,
і все знову добре.
Раптом що — ти ж мені розповіси, так?
Припини. Не хвилюйся.
Усе через той дурний спа-бізнес. Расмус роздратований.
Він не хоче інвестувати в меблі,
бо вважає…
що я втратила гроші, бо сама була винна.
Але Париж допоміг. Так. З чоловіками все просто.
Я до вашого чоловіка. Він удома?
Тільки недовго, бо в нас ділова вечеря.
Я цього не витримаю.
Вітаю. Аїша Петерсен, північнозеландська поліція.
Гоффманн.
Я маю до вас кілька запитань.
Кілька запитань? Та це знущання. Це переслідування. Переслідування.
Кілька останніх днів були напружені. Проте вона має рацію. Ви вже були в нас.
Через те, що ми з дружиною якось дуже гучно
сварилися. А ми разом вже… П'ятнадцять років, так?
Так, вперед, ідіть розкажіть це всім сусідам.
Так. Добре. Що ви хотіли запитати?
Чи ображали Рубі в цьому будинку? Вона могла піти через це?
З мене досить, чорт забирай!
Кохана, будь ласка, слідча просто виконує свою роботу.
Виконує роботу.
У нас цілком звичайна сім'я.
А востаннє коли бачили Рубі?
Я бачив Рубі вранці, перед тим, як поїхав на роботу.
Після роботи в мене була ділова вечеря, і це можуть підтвердити дванадцятеро осіб.
Додому я повернувся десь о першій, спробував зайнятися сексом із дружиною,
але спроба не вдалася, бо я був п'яний.
Я скажу вам одну річ, можете записати.
Ці жінки їдуть на інший кінець світу задля одного. Заробити грошей і ще, можливо,
знайти чоловіка. І більше їм нічого не треба.
І наша Рубі що казала, коли брала вихідний?
«Я маю сходити в церкву». Однак ніхто так часто не ходить до церкви.
І отак туди не вдягається.
Я не здивуюся, якщо вона стала повією. І ви б краще з'ясували,
як ці жінки так швидко і багато заробляють,
а не чіплялися б до мого чоловіка. Ясно?
Так. Кохана. Я впевнений, що ви просто виконуєте свою роботу.
Це переслідування.
Гаразд.
FACEBOOK.COM КІМ ФЛОРЕС
Робити перерви — корисно. І відпочивати. Скажи, а в тебе є хтось? Кохана людина…
чи пес… тато, мама, сестра, брат? Чи рибка?
Ні.
Знайди когось. Щоб був поряд.
АДРЕСА КІМ ФЛОРЕС РЕФФЕНСВЕЙ, 8, ГЕЛЛЕРУП
Я не можу так швидко дістати гроші. Мені тут платять раз на місяць.
Я не можу просити в Сесілії. Бо не хочу, аби вона знала, навіщо гроші.
Гаразд, гаразд, гаразд. Я знайду скільки треба.
МАЙК: Я ЧЕКАЮ З ВОДІЄМ, ТИ ЩЕ ДОВГО?
ІДУ
Оскаре, готовий до вечора кіно?
Мама каже, Рубі — повія.
Рубі хто?
Тому вона й пішла від нас. Бо повією заробить більше, ніж помічницею.
Оскаре! Не вимовляй цього слова.
Гаразд.
Сесіліє?
Чи можу я попросити свою платню за два місяці наперед?
Еее… Навіщо?
Я б не просила, якби це не було важливо.
А це якось пов'язано з Рубі?
Ні, ні. Узагалі ні.
Енджель, я не готова платити тобі наперед, розумієш?
Розумію, але…
Не зараз. Майк чекає мене в авто.
-Мм. -Гаразд.
Хлопці, я поїхала.
-Бувай. -Бувайте.
Оскар сказав, Катаріна вважає, що Рубі — повія, і тому вона пішла.
Що це взагалі за маячня?
Повія? Гм. Дехто, може, й так, проте… Не Рубі.
Знаєш, треба було розповісти
поліції про той тест.
Ні, не треба.
Треба, вранці зателефоную.
Ні, не треба, міс Марпл, серйозно.
Не треба. Хай поліція працює. Гаразд? Не втручайся як навіжена сусідка.
Сьогодні останній літній вечір. І я хочу напоїти тебе і звабити.
Мм, тож…
-Це твій вечір, коханий. -Гмм.
Поводься добре.
-Не спати! -Ура!
Вам допомогти?
-Ні, дякую. -Це приватна дорога.
Я вже не раз на нього скаржилася. Але ніхто не приїжджав.
Це ваш сусід?
Так.
Постійно влаштовує гулянки. Гучні.
А в нього живе жінка, не знаєте? Кім Флорес.
Так, із ним живе якась азійка, він називає її о-пер.
А ця дівчина до нього приходила?
Так. Вона і зараз там.
Ясно. Дякую.
-Вітаю. -Так?
Я Аїша Петерсен, з північнозеландської поліції.
Мгм.
Рубі Тан тут?
Ні.
Ви також о-пер?
Так.
А є хтось із родини, яка вас приймає?
Саад у відрядженні. І він розлучений. А що сталося?
Рубі?
Стійте, куди ви?
Ми можемо поговорити?
Забирайтеся, чуєте? Будь ласка. Це мій будинок. Забирайтеся звідси.
-Рубі? -Гей!
Ви не маєте права!
Кім, хто це? Що сталося?
Вона з поліції. Це мій будинок. Рубі тут немає.
-Що таке? Що відбувається? -Поліція.
-Що таке? Вони ж нікому не заважають. -Поясніть, що це взагалі таке?
-Яке ви маєте право? У вас є ордер? -Не підходьте. Не підходьте.
-Заспокойтеся, будь ласка. Усе добре. -На вашому місці я б
звідси пішов. Поки не пізно.
-Вона просто вдерлася. -Будь ласка, не підходьте.
-Ми хочемо знати, що відбувається. -Ви знаєте, хто тут живе?
Леді, будь ласка, покажіть ваші дозволи на проживання.
Заспокойтеся! Не підходьте!
-Це приватна вечірка, ясно? -Заспокойтеся! Гаразд? Заспокойтеся.
Увага, потрібна підмога на Реффенсвей, вісім.
Та що це, бляха, таке? Ми просто відпочиваємо. Ми просто відпочиваємо.
Кохана.
Гей.
А я тобі обіцяв.
Нехай.
-Гей. -Увага.
Отже. Майку. Я дуже тобі вдячний.
Ее… Коли успадковуєш бізнес, як я, в четвертому поколінні, це вже не лише твоя
справа, у тебе за спиною стоять усі покійні родичі… І мій батько, напевно, дав
би мені добрячого ляпаса, якби я хоча б натякнув йому, що нам варто залучити
іноземного інвестора. Але, на щастя, минув час, і мого батька, царство йому небесне,
вже серед нас немає, тому я прийняв доросле рішення, і вважаю його правильним.
Та я… Не зміг би без тебе. Без твоєї фантастичної команди. Дякую вам. Тому що
ви уклали угоду, і тепер я можу спокійно спати вночі. І я дуже вдячний. Ти не лише
-мій адвокат. Ти ще й мій близький друг. -Мм.
Мм.
Дякую.
І ти мій друг.
Точно друг? Тоді скажи,
а хіба друзі надсилають друзям рахунки за юридичні послуги на одинадцять мільйонів?
Мабуть, треба найняти адвоката, який стежитиме за моїми юристами.
-А якщо серйозно — дякую. -За нас.
За нас.
І я дякую за фантастичну вечерю.
Так, дякуємо.
-За нас. -За нас.
І вітаю.
Ммм.
Що це таке?
Подаровані мені гроші. Але мені не треба.
Ні, Віґґо, милий. Батьки б не дозволили.
Ми їм про це не скажемо. Але пообіцяй мені, що не підеш.
Віґґо…
Жодних гаджетів.
-Так, цікаво. -І в школі немає годинників.
-Котра година — не зрозуміло. -Я на секунду.
-Так, цікаво -Час не відчувається. День
минає швидше. Він дуже задоволений.
Майзе, люба. Можна я поговорю з Сесілією? Дякую. Знаєш… у тебе прекрасний чоловік.
І такий розумний.
Ммм.
-Ні. Я сказала не так. -Та ні, так.
І я з ним погоджуюся, що не треба розповідати поліції
про той тест на вагітність.
Сесіліє, послухай. Так… Я чудово знаю, що ніколи тобі особливо не подобався.
Однак із молоком матері я ввібрав одну істину. Треба триматися разом.
Ми з одного світу, Сесіліє. І маємо бути одне за одного.
Добре, еем… а тест на вагітність…
А я казала.
-Так. Справді. -Ти ж ніяк із ним не
пов'язаний, Расмусе? Так?
Звісно, не пов'язаний.
Я саме так і сказала.
А якщо не пов'язаний, чому я не можу допомогти поліції?
-Саме так. -Чорт, Сесіліє,
але ця історія пов'язана зі мною. Бо Рубі жила в нас.
Бо поліцію дуже цікавить, що ми з Катаріною робимо разом у спальні.
Якщо не тримати язика за зубами, преса швидко дізнається,
ситуація вийде з-під контролю і розпочнеться полювання на багатих
виродків. А це ні для кого не добре.
Так?
-Коханий? -Так.
Ми йдемо додому?
Ми б могли… І ви можете…
…так, лишайтеся, ще посидимо…
-Усе, Крістіане, час розходитися. -Чудовий вечір.
Ооо, дякую за вечір. Усе було чудово. Так. І ще раз вітаю.
Фантастичний вечір.
А я ще раз тобі дякую. І знай, що я дуже тебе ціную.
Бувай.
Люба, бувай.
До зустрічі.
Так.
ЗАТИШОК