"URPES"
S'ha detectat un intrús.
Zeus, activa les imatges de vigilància.
No.
¿Qué le pasa a esta mujer?
Simone.
- Què coi fas aquí? - Deixa'm passar, estic gelada.
No havies marxat? Per què vas xopa?
Zeus, els llums.
He nedat fins aquí. El Jordan no podia esquivar les roques.
- Qui és el Jordan? - És veritat, no és diu així.
Del vaixell de l'Ethan. El vaig conèixer ahir en un bar.
- M'ha dit al vaixell. - A l'Evelina?
Sí, el Jordan.
Vols dir el Morgan?
- Es diu Morgan? - No et segueixo.
Se m'ha fet estrany, però he vist la teva cap a la finestra, amb molta sang,
com un supermalvat, i he vingut a salvar-te.
- Som-hi. - De què carai parles?
No ho sé. La Michaela feia com…
una mena de sacrifici animal satànic.
Allò de la finestra del dormitori?
No era cap sacrifici animal.
El Barnaby ha topat amb la finestra i s'ha mort.
Pobrissó.
- El Barnaby? - El seu falcó pelegrí.
Ara sí que em perdo.
És un ocell, Devon.
Què has vingut a fer? No havies marxat?
- Em fas patir, Simone. - Per què?
La Michaela t'ha clavat les urpes al cervell i no veus que és una secta.
La Kiki és amiga meva.
Les amigues no et controlen ni t'aïllen.
No fan fora ta germana com no valgués res.
I no et diuen amb qui pots sortir o no.
Les amigues no et compren armaris vestidor. És la teva habitació?
Vaig col·laborar amb el dissenyador sobre la distribució de la suite.
Després, va ser idea meva fer-te fora.
I ho reitero.
I la Michaela no em diu amb qui puc o no puc sortir.
L'Ethan és amic del seu home.
Potser se li farà estrany si sortim tots quatre.
Saps què? Li ruixo les calces amb broma d'espígol.
- Què dius? - No li amago que surto amb l'Ethan.
No he tingut ocasió… Prou!
- d'explicar-l'hi. - Ja.
- No s'enfadarà quan ho sàpiga? - No, i ara.
- Molt bé, doncs l'hi he dit. - Què? Quan? Per què?
No, Devon. Per què?
No l'hi he dit, però tinc raó. Sembles una sonada.
- Ets el pitjor que m'ha passat. - Genial.
- Explica-m'ho de camí a Buffalo. - No hi tornaré mai.
És casa teva.
Això és casa meva. No em toquis les coses. Escolta'm.
- D'acord? Escolta'm. - Sí.
Soc més feliç que mai.
És que… m'encanta l'illa.
M'encanta qui soc aquí.
Però volies ser advocada.
La Kiki va estudiar Dret. Diu que ser advocada…
Tant me fa, la Kiki. Mira'm. M'importes tu, t'estimo.
Tu i jo ens vam deixar la pell perquè entressis a Yale.
Hi vaig entrar sola.
Vostè perdoni.
Creia que vaig deixar l'institut i tenia tres feines perquè anessis a l'insti.
Jo no t'ho vaig demanar.
Qui ho hauria fet, si no?
Simone, soc l'única persona que sempre t'ha donat suport.
Que no, la Kiki em dona suport.
- Què? No, Devon. Prou. - Et prens les pastilles?
No ho facis. No es tracta de mi. La culpa la tens tu.
- Te les prens o no? - Que sí, cony.
Oh, encara li queda mala llet.
Ves-te'n a cagar. Tu no et preocupes gens per mi.
No, Devon. Tot això és culpa teva.
- No vols tornar a casa. - Això…
No t'ho retrec, saps?
No tens dret de presentar-te aquí i cagar-te en el meu èxit.
Quin èxit? Li ruixes les calces amb broma d'espígol.
Sí que vaig marxar. Vaig ser la primera a fer-ho.
Però vaig tornar perquè soc bona germana.
I jo t'estic agraïda. De debò, t'ho agrairé sempre.
Sents? Però ja fa set anys que vaig acabar l'insti.
- Això ho has decidit tu. - No he decidit res en ma vida.
No, a veure.
I el Raymond?
És amic meu.
És un penjat casat que et fa avergonyir. Per què t'hi relaciones?
Perdona.
Escolta…
Sé molt bé que pateixes.
Has de deixar anar el que no t'ajuda.
- La Kiki sempre ho diu… - No la nomenis més.
- Kiki. - Prou.
- Ja n'hi ha prou. - Què passa?
Hòstia puta!
- Va tota xopa? - Es veu que ha vingut nedant.
Ets meitat sirena, Devon?
Si no et fa res, estem una mica ocupades.
Nosaltres també. T'ha explicat la desgràcia que hem patit?
Sí, i com ho portes?
- Has pogut dormir? - No.
Veig els ullets que em miren fixament.
El Barnaby volia tornar amb tu.
- Ho penso. - Si no l'hagués alliberat…
No és culpa teva, Kiki.
Em va dir que estava preparat.
- Ei, ei. - Ei, ei.
Sento tallar el vostre dol per l'ocell, però crec que hem de fer la maleta.
- Aneu a algun lloc? - Sí, tornem juntes a Buffalo.
T'he dit que no.
- No aniré enlloc. - I tant.
Que no.
Et dic que sí.
- Que no. - No marxaré de l'illa sense tu.
Ja pot esperar asseguda fins que moris, perquè no penso marxar.
Molt bé. Em quedaré aquí podrint-me fins a descompondre'm.
- No gosis seure-hi. - Una galta, i l'altra.
M'encanta, aquesta renyina de germanes abans de l'alba,
però he de descansar una mica.
Devon, aniràs a la caseta de convidats. Allà estaràs més còmoda.
Jose.
Què?
Acompanyi'm, Srta. DeWitt.
No, em quedo aquí.
Gràcies per la teva comprensió.
Però…
Jose, demà parlarem d'aquesta intrusió mentre tu vigilaves.
- És clar. Acompanyi'm, sisplau. - Gràcies.
Que descansis, Devon.
Dormen juntes?
Quan crec que aquí la gent no pot estar més tarda, tot s'emmerda més.
T'havia dit que no tornessis.
I què volies que fes? És evident que ma germana té problemes.
- Em sap greu. - El què?
Que fas conya?
Violació de domicili i de propietat.
Fas conya o què, collons?
Devon DeWitt, té dret a guardar silenci.
Tot el que digui es podrà utilitzar en contra seu.
- Té dret a un advocat. - Si no el…
Ei, Simone.
Kiki.
No em vas dir que tenies una germana.
És… difícil d'explicar.
No només això.
T'entenc.
Però és com una omissió, perquè tu saps moltes coses de mi.
El cas és que té problemes.
Es passa el dia amb el pare, que és alcohòlic.
I ha aparegut a l'illa, com una ànima perduda?
- Quan va morir la mare? - Quan la Devon tenia 12 anys.
És una edat difícil.
És que…
la meva mare es va posar malalta, per tant això
era una explicació.
Que un conductor begut atropellés la vostra mare us devia causar…
desesperació.
Doncs sí.
Trobo que és…
estrany que no m'ho volguessis dir.
Em posa trista, Kiki.
No vull estar trista aquí.
Això és tot.
Hi ha res més que no m'hagis explicat, per alguna raó?
No m'enfadaré.
Ho saps tot, de mi.
La Mandolina o la Gordita.
L'Eddelina? Acaba amb -ina.
En fi, tant és, el nom del vaixell, sent?
No vaig entrar il·legalment a la casa del penya-segat, perquè m'hi estic
de convidada.
La Sra. Kell no diu això.
Ja m'ho esperava. Sap què fa?
Hi reté la meva germana Simone.
És molta maca.
Li dec un favor.
No crec que hi sigui presonera. La veig molt feliç.
Li han rentat el cervell!
Té antecedents, Srta. DeWitt?
Sr. Kell, no sabia que s'havia llevat. La Missy m'ha dit que dormia.
No podia dormir. El jet-lag m'ha destarotat.
- Deixi'm, ja ho faig jo. - No cal, de debò.
- Com va tot? - Tot bé.
Preparant la gala.
Se'ns acosta el temporal, ja m'entén.
- Què fa el petit Tyson? - Ja no és tan petit. Ha fet tretze anys.
No pot ser. Ja és adolescent?
Sí, li acaben de donar el cinturó lila de karate.
Renoi! Així val més no buscar-li les pessigolles.
Li preparo l'esmorzar? O el sopar? Com que va tenir retard.
No, gràcies. En tinc prou amb la cafeïna i el Times.
Recordes quan teníem adolescents corrent amunt i avall, Patrice?
I tant.
El Rory endrapava tant que no donàvem l'abast a omplir el rebost.
La Sarah escoltava cançons de la Taylor Swift a tot volum.
Em posaven el cap com un timbal.
Aprofita aquests anys amb ell.
És la millor època de la vida.
Ho faré, ja ho faig.
- Com et dius? - Devon.
- Kevin? - No, Devon, amb D.
- Per què t'han pescat? - Violació de domicili.
Brutal! A quina casa?
No ho sé, és una mansió en un penya-segat.
La de dalt de tot?
La casa de la Michaela Kell?
- La coneixes? - Que va.
Em fa l'efecte que sí.
Compte amb el que dius. Tenen espies a tot arreu.
Ah, entesos.
Conec els fills, el Rory i la Sarah. Anaven a l'internat amb mi.
Com? El Peter i la Michaela tenen fills?
No.
La Michaela, no.
Són de la Jocelyn Kell, la primera dona.
Ningú l'ha vist des que va aparèixer la Michaela.
Ni de lluny ni de prop.
Saps què? No m'agrada escampar rumors, Kevin,
però… la gent creu que la va matar.
Que va matar la primera dona?
Sí.
Però no la va assassinar de debò, oi?
No amb una canonada de plom a la biblioteca ni res semblant.
La va empènyer d'un penya-segat.
T'ho juro, és un monstre.
¿Has sentit rumors
que diguin que és una secta?
És evident, que és una secta.
Tot és una secta. Vaig estar en una que es deia NXIVM.
- No fotis. - I tant.
Havia de sortir a la sèrie, però estava malalta.
Entesos.
I com vas sortir de la secta?
- Mira qui s'ha llevat. - Ei, com ho portes?
He sabut això de l'ocell que ha travessat la finestra. Et trobes bé?
Barnaby, es deia Barnaby.
Això.
Em sap greu, reina.
He entrat a consolar-te, però ja havies sortit.
El Jose diu que has dormit amb la Simone.
Estava angoixada i no et trobava enlloc.
Sí, però trobes normal ser tan afectuosa amb la Simone?
Treballa per a tu, reina.
Ens deixes sols, Patrice?
Sí, disculpi Sra. Kell.
- Carl. - Gràcies, Patrice. Molt amable, Carl.
I el meu missatge picant?
No et vaig contestar?
El vas veure. Hi posava "llegit".
El Lewis em va donar la tabarra durant tot el vol.
No em va semblar adient enviar-te missatges picants
mentre ell m'escalfava el cap amb temes de seguretat.
Em deixes que t'ho compensi?
- Tinc el matí meravellosament lliure. - Ah sí?
Perdoneu.
Simone, no pateixis. Endavant.
- Bon dia, Simone. - Bon dia.
Gràcies per treballar aquest cap de setmana festiu.
És un plaer, benvingut a casa.
Li he imprès l'itinerari d'avui.
- A vostè li agrada en paper. - Bé.
- En digital no mola. - No.
Alça aquí. Avui venen els de Vanity Fair? No ho havíem enllestit?
Allò era l'entrevista. Avui fan fotos a tothom.
Avui no puc. Tinc coses a fer.
- No tenies el matí lliure? - Per fer coses divertides.
Us deixaré sols.
No passa res, Simone, queda't.
Què tens últimament?
Ja no t'importa conservar les aus raptores?
- Sí, que m'importa. - Ens cal publicitat.
Per a l'associació.
Demanem que afluixin 10.000 dòlars per cobert a la gala.
Hem de sortir a la foto, tu i jo.
Tens tota la raó.
Hi seré.
- T'he portat una coseta. - Ah sí?
De Magpie.
Ets un amor. Sempre que ets a Tòquio, hi penses.
Ei.
És de la pastisseria Magpie Chocolate, del barri de Harajuku?
Hi vaig anar expressament. T'estimo, amor.
I jo a tu.
Truco de part de la Sra. Kell.
Bon dial
A quina hora acabeu?
Quan tinguem instal·lada la finestra amb…
Digue'm quant temps.
Dues hores.
Entesos. Hi ha un petit canvi de plans.
La Michaela vol fer el funeral del Barnaby a la platja.
Heu de fer una pausa i anar a correcuita a preparar-ho tot.
És una finestra d'ull de bou amb vidre…
- Sí. - …especial.
La Michaela vol 30 cadires a la platja,
flors, espelmes i un escenari. Vindrà un oboista i un arpista.
- Un arpista? Fantàstic. - Vol un ambient tranqui de platja.
- Sense estrès, elegant. - Amb arpa.
Amb disseny.
No parlis més de mi, Jose.
No ho faig.
Ah.
Hola.
Gràcies per trucar.
Exacte. La Sra. Kell vol els bombons de la botiga de Tòquio,
al Carrer del Gat de Harajuku.
No, exacte.
Ja sap que teniu una botiga al SoHo,
però han de ser de Tòquio, i han d'arribar demà al matí.
No sé per què, però és el que vol. Cobreu-nos el que faci falta.
D'acord.
Mon pare jugava a vòlei amb el guru.
Cop, posicionament, remat… Tothom rient.
Anava a les reunions dels mocadors,
i es pensaven que era un d'ells. Que babaus.
Però ell els seguia el joc I un dia, patapam! Jo era fora.
- Ell s'hi va integrar a fons. - Sí, per mi.
Que curiós.
DeWitt! Ja pots marxar.
A on?
- Si ets vol quedar… - No, gràcies.
- Que vagi bé. - Fins aviat, Lily-Rose.
Li he de fer l'altra trena. Escolti?
L'hi queda penós. Quina pinta.
Vigila on trepitges.
- Braços amunt. - No les hi treguis, Rosie.
És clar.
Hosti tu.
Què fa el teu pare?
Està en remissió. Gràcies per preguntar.
Li va agradar el ram comestible que li va enviar.
Sempre preguem per ell.
- Gràcies. - Ja te'n pots anar.
L'agent Coffin és amiga meva.
M'ha trucat quan ha esbrinat que t'havien detingut a Buffalo.
Infracció per alcoholèmia, resistència a la detenció.
Vas tirar una llauna a un policia i li vas dir mocós?
- Em sona. - Ets conscient que és greu?
És la segona per alcoholèmia.
A l'estat de Nova York, et podrien caure quatre anys.
L'hi has dit a la Simone?
No.
Després d'això de la vostra mare, seria massa dur per ella.
Què vols dir?
Que la va matar un conductor begut.
Ah.
Exacte.
Puc fer res per a tu o has vingut a llegir-me els meus antecedents?
Si et soc sincera, Devon,
t'hi volia deixar un dia sencer per donar-te una lliçó,
però no em ve gens de gust enviar-te a la presó.
Que generosa ets.
Les meves condicions: te'n vas directament a casa amb el ferri ara mateix.
Aquest cop, de debò.
- O… - No.
Pots acceptar les meves disculpes pel mal comportament.
Ha sigut pèssim.
Em dones una altra oportunitat, i em convides a casa teva.
I per què?
Perquè ets compassiva.
Totes dues estimem la Simone.
Doncs m'ha deixat molt clar que vol que te'n vagis.
Tu no tens germanes, oi?
Les germanes es diuen de tot. Poden estar a matar,
però ningú et coneix i t'estima més que ta germana.
La Simone i jo som carn i ungla.
Ah sí?
Si sou tan íntimes, per què no m'ha parlat de tu?
Si sou tan íntimes, per què no t'ha parlat de mi?
Sembla que una de les dues no coneix tan bé la Simone.
Deus ser tu. Jo la conec millor que ningú.
Doncs no soc un monstre, com et penses.
M'encarrego de tot el que m'envolta, sigui important o no.
La presa i el depredador.
Ja ho sé.
Em podries ajudar.
Acull-me el cap de setmana.
Agafa'm sota la teva protecció.
Ajuda'm, sisplau.
Com has ajudat la Simone.
Ensenya'm això dels "Ei, ei, ei."
D'acord, però si et passes de la ratlla
o interfereixes en la meva gala, et tornaré a tancar aquí.
Entesos.
- O quelcom pitjor. - Sens dubte.
El Jose és fora.
Et durà cap a la casa.
T'ho agraeixo molt, Michaela.
Es diu "Ei, ei".
Així m'agrada, nois!
Escolteu.
Notícia d'última hora.
La Michaela està preocupada per la salinitat de l'aire
i vol traslladar el funeral al gabial.
- Heu de pujar les cadires. - Les acabem…
Moltíssimes gràcies.
Apa, ja som aquí.
Endavant, passa. Posa't còmoda.
La Sra. Kell ha dit que et comprem roba. La tens dalt al dormitori.
Rentarem la que duies en arribar.
- Molt bé. - Sí.
Diu que li agradaria que et canviessis abans que et vegin per la propietat.
- Entesos. - Sí.
Deus voler fer una becaina, no? Com que has dormit al calabós.
Escolta.
Et cal res més?
- Sí, necessito el mòbil. El té el Morgan. - I tant, li podem trucar.
Li diré a la Simone que ja has tornat de la visita al far.
Gràcies, Jose.
Molt bé. No et fiquis en embolics, llepacolls.
- Ei! - Adeu.
NO ES POT FUMAR
Que et bombin, Michaela.
Fas tard, ves a PIM.
- On? - Perruqueria i maquillatge.
Jo no participo en… tot això. Busco la Simone.
És a VIP.
Al pis de dalt.
Simone?
Hola!
- Ostres! - Mare meva, Dev.
Estàs preciosa.
- Què tenen a la cara? - Una màscara amb sauna d'infrarojos.
- La vols provar? És increïble. - Va bé per a l'èczema.
És que no tinc…
- Què feu? - És glamur per a la sessió de fotos.
Fan un article sobre l'Associació per a la preservació.
Això és la zona de glamur VIP.
Són la Cloe, la Lisa i l'Astrid.
Hola!
Ah, hola.
Tot bé al poble? La Kiki diu que eres al far.
Ja saps que m'encanten, els fars.
De fet, hi podem tornar?
Me'l pots esvalotar una mica?
Sembla massa ben fet.
És clar.
Deus estar afamada. No t'entretindrem. Ves al bufet.
Sí, que ho estic.
Però no el trobo. M'ensenyes on és, Simone?
Et fa res, Kiki?
Ens veiem després.
Adeu, Devon!
Adeu!
Cloe, Lisa i Astrid.
Oi que és bo?
- Molt i… - Tasta el cafè.
És de comerç just. La Kiki l'importa del Perú. Els guanys van…
Escolta, t'he de dir una cosa molt important.
D'acord.
És que…
No sé ben bé
per on començar.
Estàs supermaca, de debò.
Això no…
L'única persona que no sap com n'ets de bonica, ets tu.
Ecs. A veure.
Només…
Endavant.
Et volia dir que…
Sé què penses de la Michaela.
Ah sí?
Diu que estàs maca i que et prova ser aquí.
Que és bona amb tu.
I em sap greu.
M'enganyes o…?
No! Les teves amigues són amigues meves.
Vull conèixer la Michaela i l'Ethan i passar un cap de setmana maco.
Entesos.
Sí que has canviat d'opinió.
És que és molt generosa, i li agraeixo molt que m'hagi convidat.
Perdona, te la prenc un segon.
Espera, un moment.
Dus roba normal. Treballes per a la revista?
Em contracten de tant en tant. És formatge cremós?
No ho sé. Tu ets periodista?
Fotògraf, per què?
Si volgués delatar algú, ja saps…
Què vols dir?
Doncs… que tinc una primícia.
Però és…
sobre una secta i un possible assassinat.
Passo.
Per què?
Són mala gent. Tant te fa, això?
Sí que són mala gent. Mira la casa que tenen.
No et preocupa treballar per a gent així?
El meu fill necessita ferros i la meva dona, una cuina nova.
Doncs et perdràs la millor noticia.
La millor del món.
Com vas vestit?
No, l'estilista t'ha preparat un conjunt.
- No m'he canviat. - Però els fotògrafs ja hi són.
Et pots afanyar?
Val més que en parli amb vostè i el Sr. Kell.
Per què?
Srta. DeWitt, ens deixa soles?
Em ve molt de gust un flat white. Li fa res dur-me'n un?
Estàs bé, Simone?
- Em portes un scone? - I tant.
Un… flat white i un scone, de seguida.
- Amb llet sencera, no. - D'acord.
Que portes Crocs?
Ja t'ho he dit. Encara no m'he canviat.
Entesos, podem anar al gra? Què passa, Jose?
Des de la intrusió de d'anit, he comprovat les imatges de la càmera.
He trobat una cosa que potser vol veure.
Això era a les 00:23 fa dues setmanes.
Fa un passeig.
Sí, però per què desactiva la càmera?
No sap que hi ha un altre angle.
Torna a les 5:16 i reactiva la càmera.
- Es devia adormir a la platja. - Ho fa sovint.
Aquí la veiem la nit abans,
desactivant-la a mitjanit,
i reactivant-la a l'alba.
Ho va tornar a fer quatre vegades la setmana passada i tres cops l'anterior.
No entenc a on anava d'amagat. Allà només hi ha l'oceà.
I la casa de l'Ethan.
- Per què hi anava? - Peter.
No, l'Ethan no ho faria, oi que no?
Sí, la Simone és el seu tipus. Té 25 anys i només serà aquí l'estiu.
Per què tens amics tan fastigosos?
També és amic teu.
M'ha mentit descaradament i ha estat d'amagat amb aquell cretí calent.
- Potser estan enamorats. - Què?
La Simone és més llesta que les models amb qui s'ho fa els estius.
També és més dolça.
No estàs emprenyat?
Emprenya't.
Estic superemprenyat.
La Simone treballa aquí. No demostra bon criteri, l'Ethan.
Només provo d'entendre el seu punt de vista.
Molt bé, me n'ocuparé jo.
- Què faràs? - Me n'ocupo jo.
Soc la Devon. Crec que no ens coneixem.
- Hola, soc la Patrice. - Encantada.
- Has vist la Simone per enlloc? - Doncs no.
D'acord.
Simone? Ets aquí al darrere?
Simone?
Patrice, on és la Simone?
No l'he vista, Sra. Kell.
Hola, noies.
- Hola, Devon. - Us vull fer una pregunta.
Què és tot això? Formeu part d'un… grup amb la Michaela?
Som l'Associació Folger Glen. Preservem la fauna.
Fem una feina molt valuosa.
Soc l'Astrid.
Sí.
I què és el que preserveu?
- Ocells o…? - Sobretot aus raptores.
La Kiki va convertir el club de jardineria en una màquina de col·lectar fons.
La Kiki i el Peter fan una feina fabulosa.
Sí, una feina valuosíssima.
Entesos.
Escolta, Missy.
Has vist la Simone?
Soc la Devon. Ens vam veure ahir.
- Quins colors pastel tan bufons. - Sí.
No he vist la Simone.
- Vols un spritzer? - No bec.
- Aquests són sense alcohol. - No soc tan bleda, però gràcies.
Ja has acabat?
Gràcies, molt amable.
Hola, Mic, t'has vist bé?
Estàs espaterrant.
Mickey, estàs espaterrant Sempre em deixes flipant
Ei, Mickey!
He parlat molt bé de tu als de Vanity Fair.
Ah sí?
- El Pete s'està vestint? - Sí.
- El Peter s'està vestint. - Genial.
- Tot bé, Mickeroo? - Superbé.
I tu? Passes un bon estiu?
Sí, m'ho passo genial. He aprés a fer surf de vela.
És una passada.
- És una pena que s'acabi. - Tot s'acaba.
Ja.
Veus el got mig ple, ara. De seguida et porto una copa.
Simone?
Aquí fa bona olor.
Creia que no es podia fumar.
Per a mi les normes són diferents.
- Peter. - Peter Kell?
Hosti, ets el peix gros.
Em promets que, a partir d'ara, sempre em diràs peix gros?
Si et fa feliç, peix gros.
- Soc la Devon. - Ja ho sé.
Vas provocar un bon enrenou quan vas arribar anit.
Primer l'ocell, i després tu.
Em sap greu.
Només volia veure ma germana.
La propera vegada, serà més fàcil que toquis el timbre.
Per cert, apreciem molt la Simone.
S'ha portat molt bé amb la Michaela.
L'ha ajudat molt.
En què l'ha ajudat?
La meva dona ha patit molt.
Què li ha passat?
No, vull dir que la teva germana
- és molt bona ajudant. - Ah sí.
I tant.
Déu n'hi do, quina casa teniu.
Amb habitacions per a canalla.
Tens fills, peix gros?
D'un matrimoni anterior o…?
- Perdona, no vull tafanejar. - No hi fa res.
Sí, tinc fos fills d'un matrimoni anterior,
però ja són grans.
Molt bé.
Però la teva ex, on és?
Ja ho hi és.
Quina llàstima.
Però és viva, no?
Per què em fas tantes preguntes?
No ho sé.
Era per xerrar, peix gros.
Fer-la petar.
I ara tinc gana.
No, acaba-te'l tu.
Aviam, escolteu, mireu cap aquí.
Impressionant.
Esteu fabulosos.
Simone, ets aquí baix?
Sempre he de buscar aquesta bleda.
Simone?
El puc ajudar?
Ah, hola.
Hola, noi.
Has vist l'ajudant de la Michaela?
Crec que es diu Simone.
No.
D'acord, gràcies.
DEWITT, SIMONE CLONAZEPAM
Collons, Simone.
Ei, Morgan!
Morgan!
- Hola. - Hola.
T'he portat el mòbil.
Vaja, què t'ha passat?
- Estic horrorosa. - Te l'he carregat.
Ets un àngel.
Tens un munt de trucades d'un tal Raymond.
Qui és?
- El meu cap. - Oh.
Anit m'ho vaig passar molt bé amb tu.
- Sí. - Sí.
I el vestit de dona respectable? "Si no els pots vèncer, uneix-t'hi"?
No, és que…
- M'he infiltrat. - Ah.
He de parlar fluixet?
Aquesta bruixa mata gent.
Faig com si fos una d'ells per poder-me endur ma germana.
- Llavors et quedaràs uns dies? - Merda, l'he d'agafar.
És clar.
- Sopem plegats? - És el meu cap.
Ei, follamic.
Jose, on és la Simone?
Té la lloança al mòbil. Ves a buscar-la.
Sisplau i gràcies, Jose.
Naturalment, Peter.
Gràcies per haver vingut a commemorar el Barnaby.
Té gust de cartró.
- Faig uns falàfels brutals. Devon. - Són una merda.
- Devon, em sents o què? - Sí.
On s'ha ficat tothom?
- Devon. - Perdona, què deies?
I un colló!
Només és el cap de setmana, Ray. Torno dimarts, de debò.
- No em… - Aquest cabró m'ha dut cervesa light.
No cuidaré ton pare fins dimarts.
- És light! - Tinc feina!
No, és…
- No! - Cervesa light!
De dia se'n surt. Només hi has d'anar al matí i al vespre.
No!
No, Devon. No cuidaré aquest rondinaire mentre jugues a nines a la teva illa.
No diguis que trucaràs a l'Allie.
No em destrossaries la vida per tant poca cosa.
No ets boja.
- No t'ho pots imaginar. - I tant, que sí.
M'està amenaçant. Bruce, no ho toquis.
No.
Ton pare m'amenaça amb un ferro.
Es confon. No sap qui ets. És el Ray, te'n recordes?
Em coneixes, soc el Ray.
- De l'institut, te'n recordes? - Merda.
Si em prenguessin la vida,
si un vent sobtat m'arrossegués i ho canviés tot,
no m'hi resistiria.
Estic a punt per al que vingui,
però potser serà quelcom menut,
un animal que surti de les ombres,
o una paraula tan suau que només la senti dins.
És fosc i fa fred.
La lluna és de pedra.
Estic sol amb el que anhelo.
No passa res,
només el meu proper alè.
Ei, ei.
Estàs bé?
Moltes gràcies per venir.
Va ser sobtat.
- Que maca, la cerimònia. - Gràcies.
- Que maco. Has parlat amb el cor. - Ha sigut preciós, reina.
M'ha remogut molt per dins.
He de fer un passeig.
Ethan,
anem al penya-segat?
Sí, serà un gran honor, Mickeroo.
- Puc dur la galeta? - És clar.
Hòstia.
- Collons, Jose. No m'ho facis més. - Acompanya'm ara mateix. Som-hi.
- Què passa? - Estava així.
- Truco una ambulància? - No cal, jo l'ajudaré. Gràcies.
Simone.
Simone, soc jo. Soc aquí.
No passa res.
Estàs bé.
Vine, no passa res.
Soc aquí, estaràs bé.
BASADA EN L'OBRA ELEMENO PEA DE MOLLY SMITH METZLER
Subtítols: Cristina Casas Peregrina