SIRÉNY
„ZRŮDA“
Kiki!
Kiki, počkej!
Kiki, promiň!
Kiki!
Zrůdo!
Hej, je to sen. To se ti jen zdá.
Jen noční můra. Jsi v bezpečí.
Jsem tady.
Kde to jsem?
V domě pro hosty. Včera jsme tě sem s Josem přivezli.
- Měla jsi hnusnou panickou ataku. - Vážně?
Jo.
Viděl to někdo?
Ne.
Byla jsi ve spíži. Všem jsem řekla, že máš otravu jídlem.
Počkat, co… Kolik je hodin?
- Něco po sedmé. - Ráno?
- Jo. - Počkej, už je…
Hej, Simone.
Klídek, opatrně. Dala jsem ti dva uklidňováky, tak zpomal.
Kde je můj…
Co je…
Nevím, co si počít.
S čím?
Nevím, co mám dělat.
- Co se děje? Svěř se mi. - Prošvihla jsem běh.
Jasně.
My totiž běháme, víš? Každé ráno.
- Kde mám mobil? - Simone, dýchej.
- Ztratila jsem ho. - Ne.
- Dala jsem ti ho nabít tam. - Dobře.
Udělala jsi mi s tím mobilem něco?
- Nemám žádné zprávy. - Hej, závislačko!
Včera jsem tě zvedla z podlahy a pečovala o tebe.
Ne, ty to nechápeš, Dev. Dostanu padáka.
Protože jsi nešla běhat?
Ne! Protože ví, že chodím s Ethanem. Ví, že jsem lhala.
Bože, já jsem tak pitomá.
Tohle všechno…
O všechno přijdu. Dostanu padáka.
Klid.
Fakt by bylo tak strašný, kdyby tě vyhodila?
- Ano. - Ta práce ti působí panický ataky.
Ne, to ty mi působíš panický ataky. Co tady pořád děláš?
Víš, že potřebuju pomoct s tátou.
A já to odmítla.
Tohle odmítnout nemůžeš, Simone.
A hádej co! Já měla stejný dětství jako ty.
Tohle není jen Simonina show.
Já musela prožít, co máma provedla.
No a? Já to musela vidět. Podepsat. Zachránit tě před tím.
- Mě to snad nepoznamenalo? - Ne, já jsem ta poznamenaná.
- To jsme obě. - Ne, já. Fakt já.
- Já jsem úplně v prdeli. - Jo?
Tak to vynásob čtyřma, vylez na vrchol Hory poznamenanosti a máš můj stav.
- Ty jsi v pohodě. - To teda ne.
- Ale jsi! - Zas mě zatkli za jízdu pod vlivem.
Počkej, co myslíš tím „zas“?
Jsem ožrala jako táta.
A topím se, mávám na tebe praporem a ty máš ruku na klice.
Prosím.
Nech se vyhodit.
Kiki!
Ki… Kiki!
Kiki?
Kiki!
Ahoj, Simone.
Moc mě mrzí, že jdu pozdě.
Nejsme v armádě. Nemusíš povinně na ranní rozcvičku.
Co břicho? Tvoje sestra o tobě říkala,
a to jsou její slova, že „čůráš prdelí“.
Už jsem v pohodě. Děsně mě mrzí, že jsem včera tak zmizela.
Nestresuj se tím.
Odpočiň si. Sejdeme se později.
Kiki, zlobíš se na mě?
To znamená „ano“? Zdáš se mi naštvaná.
Proč bych se zlobila?
- Já a Ethan… Vím, že to víš. - Zlatíčko, je mi jedno, s kým chodíš.
Tvůj milostný život je tvoje věc.
- Nezlobíš se? - Ne.
Kvůli letnímu románku? Ne.
Užij si ho. Ale používej kondom. Ten chlap vítá trajekt s rozepnutým zipem.
- Jako fakt? - Jo, a finančně je dost v háji.
Svěřenecký fond vyčerpal už dávno.
Není to vážný vztah, že ne?
No, víš, už začínal být celkem vážný.
Řekl…
Řekl mi, že mě miluje.
No samozřejmě.
Mě jen štve, že ses mi s tím bála svěřit.
- Jako bych byla nějaká zrůda. - Cože?
Teď mám hrozný pocit, že přede mnou něco tajíš.
Kdepak, Kiki.
Chodíš s přítelem mého manžela,
a máš sestru, o které nevím.
- Ještě něco? - Ne, to je všechno, přísahám.
Umřela ti máma při autonehodě?
Ne.
Ale to není lež.
Ona…
- Nezemřela při autonehodě. - Dobře.
Ale skutečně zemřela v autě.
Natáhla trubku z…
z výfuku na přední sedadlo a…
a zabila se.
- Kolik ti bylo? - Sedm.
Já…
Seděla jsem na zadním sedadle.
A řekla mi, ať…
No…
Řekla mi, ať si vybarvuju omalovánky.
A pak jsem usnula.
Panebože.
Jo.
Devon nás našla, vytáhla mě a pak mě odvezli do nemocnice.
Je to dobrý, Kiki.
Hned mě úspěšně resuscitovali a…
Zlato, nic z toho není dobré.
- Ale já ne… - Není to dobré.
Já vlastně nerozuměla, co se mi to tehdy stalo.
Nevěděla jsem to.
Postarám se o tebe.
A odteď čekej jen a jen laskavost. Jen samé dobré věci.
- Ano, prosím. Děkuju. - Dobře.
Díky moc, Kiki.
Děkuju.
Jak dlouho se tu zdržíš?
Měj se.
Hej, kurva, hej.
Zdravím, Jose. Patrice.
Missy.
- MasterChefové. - No tedy.
Jsou ty šaty na baterky nebo něco?
Sklapněte. Viděli jste Simone?
- Ne. - Ještě běhá s paní Kellovou.
Bezva. Můžu si uvařit kafe?
Můžete si ho dát přinést do domku.
V pohodě. Nejsem skutečný host.
Určitě? Právě vás totiž přidali na seznam VIP hostů galavečírku.
Fakt?
Fakt. Ať vám to nestoupne do hlavy.
Dobře.
No, prostě tady nějak aktivuju ten pochromovanec…
- Nech to na mně. - Díky.
Tak co vy tady? To je příprava na gala?
Na koktejlovou hodinu před gala.
Párty před párty. Jasně, to se mi líbí.
Kolik už jste jich chystala, Patrice?
Šestnáct.
Šestnáct, ty kráso.
Tak to byste měla znát Jocelyn Kellovou, první manželku, ne?
Nebo bych měla říct „znala“?
Minulý čas?
Nevidím důvod, abyste neslyšeli.
Mě. To, co tady říkám.
Jak daleko ty blbky běhají?
Voláte Bruceovi. Tady jeho dcera Devon.
Bruce mobily nesnáší, tak zavolejte mně.
Čau, tady Rayova hlasovka.
Hej! Velká sestro!
Tady nahoře.
Takhle se má začínat den, Zvíře.
Jen pojďte. Voda je bezvadná.
Líbí se mi vaše výzdoba.
Jako u námořníka, ale zhulenýho.
Jediný kout domu, který pořád zůstal jen můj.
Není celý dům váš?
Užíváte si pobyt na ostrově?
Je to tady super.
Jo.
Jaké se vám zdají sny?
Když jsem na ostrově, vždycky mívám ty nejbláznivější sny.
Vážně?
Já sny nemívám.
Nikdy?
Jednou jsem si to hledala. Buď je to tím, že moc piju,
nebo trpím velmi těžkou poruchou osobnosti.
Upřímně, oboje sedí.
Zůstaňte tu dost dlouho, a začnete snít.
Možná sníte právě teď.
Kdo sní? Já, nebo vy?
Mohli bychom sen sdílet.
V jejím okolí se to stává.
Jejím?
Totiž tady v okolí.
Promiňte.
Co máte dneska v plánu? Pláž?
Ne, jen čekám, až moje sestra dokončí nejdelší běh na světě s vaší ženou,
kterou podle všeho vyloženě uctívá.
Jo, Kiki mívá na lidi takový vliv.
Jak… Jak jste se poznali?
Není to nejromantičtější příběh.
Její firma zastupovala moji ve sloučení podniků.
A ona musela odstoupit od té zakázky
a já od svého manželství.
Ale teď jsme spolu.
Šťastní až do smrti.
V pohodě, Zvíře?
Jo.
Vlastně mám jet na golf.
Musím jít.
Dokuřte to za mě.
Můžu.
A provedu.
Na viděnou, až se probudíme.
- Paní Kellová, FedEx… - Skvěle. Díky, Missy.
Smoothie.
To vypadá na lahůdku.
Ne, díky. Dneska ne.
Naše vstupní kulisy.
Každý rok z nich jsem na větvi.
Díky, Jose, tobě a tvému týmu za vaši poctivou dřinu.
Určitě to bude vypadat úžasně.
- Bravo. - Děkuju.
Bravo.
Dobře. Všichni mě poslouchejte.
Mám připomínky.
Proboha.
PROMIŇ, ŽE JSEM VČERA ZMIZELA. ŠPATNÁ ÚSTŘICE
OZVI SE, AŽ TO PŮJDE
Síla!
Patrice, tomu teda říkám smoothie.
Díky, pane. Děkuju.
Je to pro mě kreativní vyžití.
- Možná to hlavní. - Simone.
- Právě u toho totiž… Dobře. - Počkejte.
Jak se po včerejšku cítíte?
Já…
Jsem v pořádku. Jen špatná ústřice.
Jose mi to řekl.
Taky mívám panické ataky.
Ale to víte, protože nám plánujete manželského poradce.
Jo, prosím vás, jen to neříkejte Michaele.
- Nechci, aby se o mě bála nebo… - Ne, nic neřeknu.
Moje ataky považuje za selhání vůle,
takže toho vás ušetřím, ale chci se ujistit, že jste v pořádku.
Pro mě jsou vážně děsivé.
Jo, to… Jo, to teda jsou.
Ale jo, jsem v pořádku.
Dobře.
- Simone? - Jo?
- Pojď se podívat. - Dobře.
Jsou stejné.
- Jsi slepá? - Ne.
Tato stuha je matná
a tahle je lehounce lesklá.
To je z Tokia
a tohle z nějaké pochybné pobočky, jako je Soho House.
No, štítky jsou stejné. Pokud to nekoupil v Japonsku,
dal si hodně záležet, aby to tak vypadalo.
Přesně tak.
Já… Já ti nevím.
Kiki, mám jeho letový deník
a tam se píše: „Přílet v 13:00, středa, Tokio.“
Je to jeho letadlo. Může tam napsat planetu Vulkán.
Když nebyl v Japonsku, kde byl?
A s kým?
Zlato, jsi tady?
Jo.
Ahoj. Myslela jsem, že jsi šel na golf.
Měl jsem, ale Ethan mi to nebere.
Dobrý den.
Vida, vy náhodou netušíte, kde je?
Ne, ještě jsme spolu nemluvili. Ale můžu mu předat vzkaz.
No jasně. Můžu mu nechat vzkaz u vás.
Jeho milenky.
- Simone? - Jo, omluvte mě.
Chytá tě mrtvice?
Já prostě…
Nevím, co říct. Celá ta věc je děsně trapná.
Co jsi mu vlastně řekla? Je divný, že mi neodepisuje.
- Kdo? - Ethan.
Když jsi s ním šla včera večer na útes.
Aha. Už nebude Simone obtěžovat.
Jak to myslíš?
Vím, žes nebyl v Japonsku.
Říkal jsi, žes byl v Tokiu. Vím, žes tam nebyl.
Zlato, já si sotva uvědomuju, kde jsem teď.
Pochop, pásmová nemoc je hrozná věc.
Kdes byl, Pete?
Dobře.
Fajn.
Nebyl jsem v Japonsku. Přišla jsi na to.
Doufám, že jsi na sebe opravdu hrdá, detektivko.
Kam jdeš? Jsme uprostřed rozhovoru.
Nebo je to konec?
ETHANE! JSI NA PŘÍJMU? HALÓ?
- Jose. - Ano, Petere.
Můžeš mi přistavit dozadu džíp?
Jo, hned to bude.
Poslyš…
Chci na chvíli zmizet.
Mimo síť.
Můžeš…
Zařídím to.
- Díky, vážím si toho. - Není zač.
Sleduj ho.
Cože?
Jakože mám jít za ním?
- Běž. - Dobře.
Ahoj, Phile. To jsem já.
Promiň, vím, že je svátek a máš dovolenou, ale musím s tebou mluvit.
Zavolal bys mi?
Líbím se vám?
Pardon, promiňte. Zdálo se mi, že slyším zpěv.
Nejdřív zahradník a teď já.
Rušné ráno, Devon.
Jak o tom víte?
Znám vás.
Simone má po zbytek dne nějakou práci mimo sídlo.
Mám vyřídit, že se vrátí na večeři.
Na večeři.
Já… Nechám vás se obléct.
Ne, zůstaňte.
Chci s vámi mluvit.
Simone mi řekla o vaší mámě.
Já taky přišla o matku jako malá.
Poznamená vás to.
Jak tak chodím po světě, vždycky poznám v místnosti ženu bez matky.
Vy ne?
Proberme to, až budete oblečená.
Žárlila jste?
Když si vybrala Simone?
Co je to za otázku?
Být ušetřená je někdy horší.
Musíte se divit…
„Proč ne já?“
Matka mě neušetřila, Michaelo.
Nechala mě vedle nemocného muže vychovávat traumatizovanou holčičku.
To je příliš velká zodpovědnost pro někoho tak mladého.
Dřela jste hrozně těžce a hrozně dlouho, že?
Pod tou drsnou maskou jen toužíte, aby to někdo pochválil.
Nezasloužím si pochvalu.
Ano, zasloužíte.
Zachránila jste ji.
Ne, opustila jsem ji.
Šla jsem na vysokou.
A ona zůstala v tom domě sama s tátou trpícím klinickou depresí,
který jí nedával jíst,
nekoupal ji
a neplatil účty za elektřinu.
Já se opíjela na Ohijské státní.
Ona žila v pekle.
- Vrátila jste se. - Vynechala většinu sedmé třídy.
Když jsem se vrátila, byla nebezpečně vyhublá.
- Chtěla spáchat sebevraždu. - Nevěděla jste to.
Věděla.
Jen jsem si lhala do kapsy a…
Namlouvala jsem si, že bude v pořádku.
Protože jsem strašně moc chtěla odejít.
A co Devon?
Koho zajímá Devon?
Kdo se postará o Devon?
Nikdo.
Já tě vidím.
Vidím, jak jsi výjimečná.
Pomůžu ti.
Sdílíme stejnou bolest.
Ty, já a Simone.
Podobné jako vejce vejci.
Řekni to.
Jako vejce vejci.
Hej, hej.
Na tu hru sis vybral pěkně vlhkou kundu.
Přines kýbl a mop na tu mou vlhkou kundu.
Pořádně si podej tu mou vlhkou kundu…
Teď ty, Dev!
Cože?
Promiňte. My se známe?
Ty jsi vtipálek, Devon.
K popukání!
Známe se ze sídla. Lisa, Astrid a Cloe.
- Co tu dělám? - Michaela chtěla, ať tě vezmeme na…
Dámskou jízdu!
Cože? Ne.
Ne!
Musíte zastavit.
Ne!
Missy říkala, že se mnou chcete mluvit. Krásné šaty.
Mám poslat krejčího nahoru?
Pojď dál a posaď se.
Dobře.
Jose.
Zjišťuju, kdy dnes může Peter na večeři, jenže naše kalendáře už nejsou propojené.
Jo, všechna hesla i PIN kódy byly změněny a sledování polohy je vypnuté.
To zní jako problém pro IT.
Nezahrávej si se mnou, Jose.
Cože?
O jakou hru má jít?
Angličtina není má mateřština.
Promiňte. Váš přízvuk?
Proč nemám přístup do systému? Požádal tě o to Pete?
Ani neumím zapnout počítač.
Děláš s ním v jednom kuse.
Jsem jen správce nemovitosti.
Dobře.
Kde byl Peter minulý víkend?
V Japonsku.
Kde doopravdy?
- V Japonsku. - Fajn.
Chceš si hrát? Máš padáka.
Já…
- Nemůžete mě vyhodit. - Ano, můžu.
Doneslo se mi, že píšeš zaměstnancům
urážlivé zprávy o Simone, tak se sbal a běž.
Ne.
Ne?
Jaképak ne? Máš padáka.
Pracuju pro Petera, ne pro vás.
Jsem s ním už 19 let.
Mnohem déle než vy.
Podle smlouvy mě nemůžete vyhodit.
Ani první paní Kellová nemohla.
Ne že by to někdy udělala, protože…
to byla laskavá žena.
Chcete mi ještě něco?
Ne.
Dobře.
Dávej si sakra pozor, Jose.
Ale jistě.
Zavolám ajťákovi, že máte problém.
Dobře.
ZHULENÁ ŠKEBLE PRODEJ MARIHUANY
Dobře. Co dělá teď?
Kupuje si trávu ve Zhulené škebli.
Je to pořádný nákup. Jo, dneska si udělá velkou pohodu.
Teď se dívá do výlohy pekárny.
Ohromně napínavé.
Není si tím muffinem jistý.
Chce ho, ale je rozpolcený.
Tohle musím vzít. Zavolám pak.
Všichni ven.
Tak si to užijte. Mějte se.
Cos zjistil, Phile?
Předmanželská smlouva nevěru zakazuje, takže pokud má poměr,
můžeme ji zrušit, ale potřebujeme důkaz.
Co se počítá jako důkaz?
Krabičky od čokolády ne.
Však to znáš, e-maily, fotky, videa, zprávy.
Zařídím to.
Jak tě to mohli nechat podepsat?
Jsi právník. Jak jsi to mohla podepsat?
Miliardář mě zahrnoval láskou. Sotva jsem to četla.
Měla jsem v očích srdíčka.
Chápu. Tak dobře.
Pustím se do toho. Ještě zavolám.
Phile, co…
Co když nemá poměr?
Říkalas, že má.
Co když se pletu, a stejně podá žádost o rozvod.
Mám pak nějaké finanční nároky?
Smlouva stanovuje mnohá ujednání hlavně pro případ, že byste měli děti.
To mi zkrátka nebylo souzeno.
Promiň. Vím, že je to bolavé téma.
Ale snaž se myslet pozitivně. Nedej se odstrčit a tiše sbírej důkazy.
Rozumím.
Díky, Phile.
Dobře. Na slyšenou.
Sakra.
Simone?
Jé!
Petere!
To je mi ale divná náhoda.
Nechala mě má žena sledovat?
Ne, jen si sem občas chodím vyčistit…
Jo, já…
- Omlouvám se. - Teda.
Ta se vážně nezastaví před ničím.
No…
Zaparkujte to kolo tam.
Řeknu jí, že jste mi ujel.
Kdepak. Ne.
Jste odhalena.
Za trest se mnou musíte jít na quahogy.
Cože? Jaké kvahody?
Quahogy.
Co je…
- Pojďte. - Dobře, jo.
Galaróba!
Bože, vypadáš naprosto královsky, vítězně, oslnivě. Deset z deseti.
Bereme je.
Ne, ty šaty stojí 22 000 dolarů.
- Platí Kiki. - Trvá na tom.
- Dáreček. - Ne.
Ani mi nesluší. Vypadám jako Beetlejuice.
Devon, teď mě poslouchej.
- Poslouchej ji. - Poslouchej.
Jsi krásná.
Skrýváš v sobě ohromnou rozmanitost. Jsi bohyně.
- Bereme je! - Ne.
Ne.
Vážně se to jmenuje quahog, nebo si ze mě utahujete?
Quahog.
A je to oficiální škeble Rhode Islandu, odkud pocházím.
Já myslela, že Kellovi jsou Newyorčané.
Z matčiny strany.
Její otec
byl rybář.
A její dědeček taky. Proto mi tyhle hadry tak sluší.
Jasně.
To ta čokoláda, že?
Michaela nějak věděla, že jsem ji nekoupil v Tokiu.
Jo, ona…
Nechala si odtamtud poslat krabičku k porovnání.
Stuha na jedné byla matná,
ne lesklá.
Začátečnická chyba.
Myslí si, že máte poměr.
Vy si to taky myslíte?
Nebyl jste tam, kde jste tvrdil.
Podvedl jste první ženu. Chápu, jak na to došla.
To je mi ostrý jazýček.
Hlavně pracuje pro Kiki.
Myslíte, že by se mé ženě ulevilo, kdyby slyšela, že nemám poměr?
Že jsem se účastnil křtin svého vnuka?
Za jejími zády? Ne, vyšilovala by.
Jo.
Víte, jak je pro ni to téma ožehavé.
A vaše děti k ní byly hrozné.
Viní ji z mého rozchodu s jejich mámou.
A je to fér?
Dobrá žena by mě asi z žádného důvodu nenutila přerušit s dětmi vztahy.
Svého syna jsem neviděl deset let.
A teď je z něj táta.
Drží vlastního syna.
To bylo…
To byla nejbáječnější chvíle v životě.
Setkání s tím maličkým.
A už… nikdy nezískám ty roky zpátky.
Máte fotku?
- Ano. - Jo?
- Mám, jo. - Ukážete mi ji?
Jak se jmenuje?
Jonathan Joseph Kell, po mém otci.
Johnny Joe.
Je vám podobný.
- Ne. Vážně? - Jo, vážně jo.
Díky za vyslechnutí.
Jo, no jasně.
- S nikým jiným si o tom promluvit nemůžu. - Jo, to je v pohodě.
- Dobře. - Tak jo.
Hurá na quahogy.
Na quahogy.
Bereme je.
Já…
To nemůžu přijmout.
Ano, můžeš.
Kiki tomu říká radikální štědrost.
To, že tě na galavečer pozvala, je opravdu velká věc.
Zjevně v tobě vidí potenciál.
Potenciál k čemu? Promarnit den na nákupech?
Mluvím já.
Nejde jen o nákupy. Manifestujeme život, který si zasloužíme.
Jo, pomocí peněz.
Já jsem pokladní ve fast foodu v Buffalu.
Já bývala učitelka v Trentonu.
Já dělala nehty na Floridě.
Já jsem střelec.
Náš potenciál viděla taky.
- Ke sbalení pracháčů? - Mluvím já.
My jsme je neuháněly, Devon.
To oni přišli k nám.
Máme zvláštní schopnosti.
My všechny.
Když miluješ sama sebe, když vyzařuješ sílu a sebevědomí,
Matka příroda se podřídí tvé vůli.
Tvé přitažlivé síle.
Muži k tobě přiběhnou.
- Nemyslím si, že… - Devon?
Jsi to ty?
Zrovna jsem šel kolem a uviděl jsem tě.
Vypadáš překrásně.
Vidíš?
Michaela by quahoga nepoznala, i kdyby ji kousl do zadku.
Co s nimi uděláte?
Asi uvařím svou slavnou škeblovou polévku.
Máte ráda škeblovku?
Mám ráda novoanglickou škeblovku.
Ale ne.
- Jo. - Ne, taková nemravnost.
Já vařím rhodeislandskou škeblovku.
Bez smetany.
Bez smetany? Fuj.
Je vám zima.
Jo, trochu.
To…
- Ne, dovolte. - To je…
- Vy mi ji dáte, no tak jo. - Tady máte.
Podívejte…
Ohledně Ethana…
- Ne, Petere, nemusíme to… - Jo, já vím.
Ale já ho mám moc rád a znám ho od plenek, jenže…
tohle dělává.
Co?
Celé léto se dvoří nějaké krásce a pak se jí vypaří,
a když přijde Svátek práce…
frnk.
Zmizí do Londýna.
Ethan se mi nevypařil.
Hele, jasně, rád bych se mýlil.
Omlouvám se.
- Ne, to… - Zkazil jsem den.
Ne, vážím si toho, že jste mi to řekl.
Jo.
Je tu krásně, takže znovu díky, že jste mě vzal na škeble.
Cože?
- Já zapomněla… - Na quahogy.
- Nemyslíte na quahogy? - Qua…
- Chci to slyšet. - Dobře.
- Quahogy. - Quahogy.
- Quahogy. Nic těžkého. - Qua…
- Qua… hogy. - Qua… hogy.
Promiň. Já…
Myslel jsem, že…
Nevím, co jsem si myslel.
Dobře.
- Jo, už asi… - Počkej.
- Simone? - Tak to ne.
Simone, počkej.
Ahoj, tady Ethan. Po pípnutí mi nechte vzkaz.
Ahoj, já jen…
Zavolej mi, prosím. Už se o tebe fakt bojím.
Nevím, kde jsi ani jestli jsi v pořádku.
Takže kdybys mi mohl napsat, to by bylo super.
Bezva. Ahoj.
NO TAK, ETHANE, KDE JSI ZAVOLEJ ZAVOLEJ
Co dělá teď?
Smaragdy jsem měla loni.
Nemám moc co hlásit. Loví škeble poblíž Hughes Pointu.
Sakra, nebude zase vařit tu podělanou škeblovku, že ne?
Nevím.
Tohle je malé.
Ne, nevezmu si žlutý kámen ke žluté róbě.
Můžu toho špehování nechat?
Jsi v pořádku?
- To až na Met Gala. - Jo, ale Peter nedělá nic podezřelého.
A už potřebuju pauzu.
Nejspíš jsi unavená z nedostatku cukru v krvi.
Běž na svačinu.
Zkusme tenhle, ano?
Kiki, nevíš náhodou, kde je Ethan?
Ne. Proč?
Dělá mi vážně starost. Dneska se mi neozval. Jako by zmizel.
Určitě je v pořádku.
Mám z toho špatný pocit.
Na tohle jsem moc drobná.
Můžeš zavolat Rebecce z Freda Leightona,
poslat jí fotku mých šatů
a poprosit o další možnosti na gala?
- Provedu. - Jsi jednička.
Přední vchod otevřen.
Ethane?
Haló?
Ethane?
Bod.
Co?
Máme šampiona.
Tak jak to jde v utajení?
Fakt dobře. Jo.
Když jsi řekla, že ta mrcha vraždí lidi, mluvilas o Jocelyn, Peterově první ženě?
- Něco víš? - Poptal jsem se.
Možná jsi v nebezpečí. Fakt se věří v její vraždu.
Jeden den v Yacht Clubu, vzápětí zmizela. Rodina to nekomentovala.
Její škuner trčel v přístavu a deset let hnil.
Ta mrcha je fakt ďábel.
Viděla jsem jí to na očích, když mi nahá ve vaně zpívala.
No nic, už bych měla jít.
Počkej. Chci se tě na něco zeptat.
No nazdar. Na co?
Každý rok na konci sezóny
Ethan zaplatí za to, že mu vezmu loď na zimu do Palm Beach.
- To zní dobře. - Je to paráda.
V klidu si pluju. Stavím se na pláži v Severní Karolíně.
A napadlo mě, že by ses třeba chtěla přidat.
Co je? Proč ne?
No…
Na plný úvazek se starám o tátu, to pro začátek.
Nemůžeš si vzít volno?
Jak dlouho pluješ?
Zhruba měsíc.
Není tam signál.
Jenom já
a hvězdy…
a kilometry modré.
Zvaž to.
Odjíždím den po Svátku práce.
Do háje.
Divný, tvoje sestra.
- Co? - Simone, jsi v pořádku?
- Podívej. - Kufry.
Přesně tak. Všech pět kusů.
A to je zajímavý proč?
Nemá sbaleno. Ethan neopustil ostrov dřív.
Nejel by nikam bez věcí. Bez hodinek.
Neodjel by, aniž by mi řekl.
Zpomal. Kdo řekl, že odjel?
Podle Petera se vypařil a odjel do Londýna dřív,
protože to dělá své holce dne každý Svátek práce.
Je to pravda?
No, když vezmeš v potaz jeho minulost…
není zrovna nejupřímnější, ale do tebe je blázen.
Dobře. Ozval se ti dneska?
Ne, od včerejška nic.
Něco se děje. Kdy jsi ho viděl naposledy?
Po tom pohřbu mrtvého ptáka. Odcházel k útesu s…
s Michaelou.
- Co? - Já je taky viděla.
- Panebože. - Vedla ho k útesu.
- Přestaň. - Ty vole!
Neříkej to. Rozrušíš ji.
Tak ty nevěříš, že toho bila-de bila-za stejně jako tu první želku-ma?
Tak to ne, Michaela Jocelyn nezabila. To jsou jen ostrovní drby.
- Říkala to Lily-Rose. - To je kdo?
Má spoluvězeňkyně.
No jo!
- Tvá šéfka mě předevčírem dala zavřít. - Co to plácáš?
Tohle se ti snažím říct. Jsi zaslepená.
Je to zlá sketa,
která fakticky vraždí lidi.
Jocelyn není mrtvá.
- Viděla jsi ji někdy? - Ne.
- S Peterem se nestýká. - Je totiž mrtvá!
Jako Ethan. Zjistila, že spolu chodíte, a shodila ho z útesu.
Tak počkat, uklidněte se. Tohle je šílený.
Moje šéfka mi nezabila přítele. Ne.
Simone, teď už to chápu.
Ona má jakousi zvláštní moc.
Dneska mě tak donutila mluvit o pocitech, jít na nákupy…
Slyšíš, co říkáš, ne?
Je to mnohem horší, než jsem myslela. Musíme odsud vypadnout!
- Loďáku, kdy jede další trajekt? - V 18:40, když hned vyrazíme.
- Tak padáme! - Počkej, Devon, počkej!
- Počkej. Stůj! - Nech toho.
- Potřebuju to zpracovat. - Na trajektu.
Nemůžu Kiki jen tak zmizet.
Už budeš dávno pryč, než si všimne.
To je ona.
Nezvedej to.
Dobře.
- Kam půjdeme? - To vyřešíme na trajektu.
Našla si tvůj mobil?
Jo. Dělá to, když neodpovídám.
Tohle je blbost. Já před problémy neutíkám.
Já z toho mám dobrý pocit.
Simone.
Simone, vím, že jsi teď v Ethanově domě.
- Do prdele, jak? - Asi mám zapnutou polohu.
Má Ethanovo heslo na Nest.
- Zůstaň tam, jsem na cestě. - Rychle, vyjdeme zadem.
Dobře.
Sakra!
Copak je Flash? Jak se sem dostala tak rychle?
Přední vchod otevřen.
Kde je hajzlík?
Třetí dveře vlevo.
- To zní jako Ethan. - Pití?
- Máš Labatt Blue v láhvi? - Ethane, ahoj!
- Panebože! - Neboj.
Co to vyvádíte?
Bála jsem se o tebe. Proč ses neozýval?
Odešel jsem ráno ve spěchu a zapomněl jsem si nabíječku.
Teda vlastně nezapomněl, ale…
Víš, jak měl starý iPhone jinou…
- Vyděsil jsi mě. Kdes byl? - Proboha.
To jsi ty, Simone?
Už jsi dospělá.
To koukám.
Ethane, proč jsi sem přivezl našeho otce?
Já jen… Bleskově jsem zaletěl do Buffala, abych s ním probral jednu věc.
A pak on a jeho pečovatel chtěli zpátky se mnou.
Nejsem jeho pečovatel. Kdo je tohle?
- To je kapitán Morgan. - Jako ten rum?
To je cool. Jak je, Simone?
Počkat, jsem fakt zmatená. Co tady všichni děláte?
Tak jo.
Chtěl jsem počkat. Chtěl jsem to udělat…
zítra ráno, ale…
může to být hned.
AUTORKA PŘEDLOHY MOLLY SMITH METZLER
Překlad titulků: Růžena Svobodová