Cum a fost drumul până aici? Mare agitată?
Nu, a fost superb.
N-am văzut loc mai frumos decât insula asta.
Îmi amintesc că și mie mi-a făcut aceeași impresie.
- Casa dv. e ca un muzeu de artă. - Mulțumesc. Da.
În perioada asta îmi place cel mai mult aici.
După Ziua Muncii,
când membrii de rând s-au retras deja la Back Bay și Upper East Side
și rămânem doar noi: eu, jivinele și viețuitoarele mării,
stăpâne peste insulă.
Ce te-a motivat să candidezi?
Sincer, dv.
V-am căutat pe Google și v-am văzut un clip pe YouTube,
în care vorbeați despre conservare și protejare și…
Erați electrizantă.
Am simțit că trebuie să lucrez pentru dv.
- Acum locuiești în New York? - Da.
- Unde? În Manhattan? - Nu, în Queens.
O zonă adiacentă aeroportului, cum îi spun eu.
Unde lucrezi?
Sunt preparatoare cu normă întreagă, la Kaplan.
Lucrez la o firmă de telemarketing în weekenduri
și la Starbucks, ca să am asigurare de sănătate.
Îți calci pe mândrie.
Mai bine decât să plec acasă lefteră, cu autobuzul.
Asta m-ar distruge.
- Acasă, unde? - În Buffalo.
Spune „în nord”, scumpo!
Eu sunt din Fresno, o cloacă, dar spun că sunt din Bay Area.
Deci ai făcut un an dreptul la școala publică.
De ce doar un an?
Sunteți avocată. V-am citit biografia.
Știți deja ce grea e facultatea de drept.
Dar ai primit o bursă Goldberg de la Yale.
E pentru studenți foarte înzestrați, aflați la limita sărăciei.
Mă surprinde că știți asta.
Am avut și eu acea bursă.
Așadar, de ce ai abandonat facultatea?
Nu-mi plăcea deloc.
Cred că m-am simțit obligată să mă înscriu
fiindcă din clasa a doua mă lăudam că dau la drept.
Dar spuneam așa
doar din cauză că îmi zisese mama o dată că sunt o viitoare avocată și…
A murit de tânără.
Mi se formase ideea asta și mă agățasem de ea.
Apoi am intrat la facultate, dar nu mi se potrivea, așa că am renunțat.
Dacă nu te ajută, renunță.
Foarte frumos spus.
Și mama a murit de tânără.
Cancer la sân. Aveam nouă ani.
Pe mama a lovit-o cu mașina un șofer beat.
Aveam șapte ani.
Îmi pare tare rău.
Ia să mă uit la tine!
Bine…
Vino cu mine!
El e Barnaby.
L-am găsit pe jumătate înecat, la țărm.
Bună, Barnaby!
Băiat cuminte…
Da, e foarte firav.
Îl hrănim noi zilnic.
Asta o să faci
dacă accepți postul.
Mă angajați?
Da. Aș zice să începi imediat.
Ce părere ai?
M-ai auzit, Simone?
E tata aici.
Ce caută tata aici?
Vorbim când nu stau într-un genunchi?
- De ce îmi faci una ca asta? - Ce… Inelul?
- A fost al mamei. - Nu! Tata. De ce l-ai adus aici?
Voiam să fiu romantic.
Să fac un gest impresionant.
Știi, Michaela mi-a spus niște lucruri foarte crude
ieri, pe stâncă.
M-a făcut „băiețaș egoist”. Mi-a zis să nu-mi mai bat joc de tine.
Și mi-am dat seama că avea dreptate.
Sunt un băiețaș egoist.
Hai să stăm pe canapea! Hai să luăm loc aici!
Are nevoie să se așeze. Aici!
- Și știu că nu… - Ethan!
- Nu… - I-ai luat tu doctoriile?
- Nu, infirmierul. - Nu-s infirmier. În geantă.
- Unde? - Am pastilele.
- În pungă. Înăuntru… - Bine. Bun.
Scuze! Continuă, băiețaș egoist!
Mulțumesc. Bun. Așa…
Ceea ce încerc să spun e că rătăcesc pe mare de multă vreme.
Și am dat de tine.
Ești fata visurilor mele și vreau să fiu demn de asta.
Vreau să fiu demn de tine.
Vreau să fiu al tău și să procedez corect.
Așa că i-am cerut mâna ta lui Bruce.
El și infirmierul au vrut să vină încoace cu mine.
Nu sunt infirmierul lui.
Am venit pentru D.
Măi, ce dracu'? Mă lași cu el fără nicio explicație?
- Și îl expediezi pe o insulă izolată? - Ce voiai să fac?
Apropo, arăți bombă.
Îmi pare rău. Nu iese cum plănuisem.
Credeam că o să te bucuri să-l ai pe tatăl tău aici cu ocazia asta.
- Te iubesc. Te vreau de soție. - Ușa din față este deschisă.
Ce se petrece? Cine sunt ei?
Doamne! Tu ești!
Nu-i așa?
- Așa e. - Ce?
Chiar tu ești.
Știam eu!
Am simțit că vii.
- Bună! - Bună!
Îți amintești de mine?
Sunt sigură că da. Îmi spui cum te cheamă?
Bruce.
Bună, Bruce! Eu sunt Michaela.
Te cunosc.
Ne cunoaștem de foarte mult timp.
- Poți să… - Ești mai frumoasă ca niciodată.
Ne place să ne futem.
- Doamne, tată! - Doamne sfinte!
- Bruce! - Tată!
Ce te mai fuți!
- E șefa lui Simone! - Se fute la greu!
- Confunzi. - Aiurea!
Nu o cunoști pe doamna. E o străină.
Ăsta în mov e foarte bogat.
Am venit cu avionul.
Se însoară cu fata noastră.
- Da… - Simone.
Sunt foarte curioasă să aud părerea lui Simone.
Ce-ar fi să… Nu. Ce-ar fi să rămâi aici? Ține-mă de mână și hai să ascultăm!
- Bine. - Bine.
Simone DeWitt, te măriți cu mine?
Tata tocmai a zis că Kiki „se fute”. Nu… Nu pot face asta.
- Nu. Nu așa. Nu pot. - Stai! Simone, nu pleca!
Simone, stai!
- Eu merg. E iubita mea. - Ai făcut destul.
- Pe mine mă vrea. - Absurd! Ești ultima pe listă.
- Sincer, așa e. Unu, doi, trei. Sau doi… - Pe bune?
Tu vezi de tatăl tău, tu, de musafiri. Eu plec acum.
Pa, Michaela!
Pa, Bruce!
Ușa din față este deschisă.
Bine…
SIRENE
„PERSEFONA”
Cum adică nu e pâine?
Înainte de gală, dna Kell nu agreează carbohidrații în casă.
Cu excepția invitaților sau evenimentelor.
În casa mea? S-a țicnit?
Nu-i nicio problemă.
Ne bucurăm că putem să mâncăm sănătos.
- Bem apă. - Da. Uneori îi punem mentă.
Sau, mai îndrăzneț, lămâie.
Nu mâncăm supa tatei fără niște pâine caldă, cu coaja crocantă,
și niște unt bun și sărat.
Ați zis „pâine cu coaja crocantă”?
La Cupertino se închide în cinci minute.
- Vrea cineva să dea o fugă până acolo? - Eu! Mă duc eu!
- Bine. - Mă duc eu.
Ia niște mărunțiș!
Pâine!
Pun masa din sufragerie pentru dv. și dna Kell?
Și pentru voi. Luați masa cu noi!
Ce e clinchetul ăla?
Nimic. De-ale personalului.
Zi-mi și mie ce se bârfește pe la bucătărie!
Ei bine,
asistenta dnei Kell a fost cerută în căsătorie.
- Simone? - Da.
Domnul Corbin, de alături.
Un diamant fațetat de cinci carate.
Drace!
I-auzi! E o veste minunată pentru fericita pereche.
Să le trimit niște șampanie, domnule?
Da, păi, cred că așa se obișnuiește. Nu?
Rahat!
Am ars ceapa.
Mama dracu'!
- Bună! - Miresica!
Felicitări!
Da, așa e, am auzit vestea.
Frumos!
Aoleu… Care e problema?
Nu par lacrimi de bucurie.
Da. A fost un coșmar.
De ce? Pentru că… ai refuzat?
Scuze.
Da. Am nevoie să fiu singură acum, Peter.
Stai! Simone!
Mă simt de tot rahatul pentru ce s-a întâmplat mai devreme.
Tu voiai să fii amabilă cu mine, iar eu am sărit calul rău de tot.
- Îmi pare rău, zău. - Lasă, hai să uităm!
Ultimul lucru de care ai nevoie e să te sărute un moș
în ziua în care te-ai logodit.
Nu te-ai logodit. Nu e clar, dar…
N-o să-i spun, Peter.
- Serios? - Da, stai liniștit.
Nu ți-aș cere una ca asta, fiindcă știu ce apropiată ești de Michaela.
Amândoi avem la fel de mult de pierdut. Rămâne secretul nostru. Jur pe roșu.
Bine. Grozav! Bun!
Adică, bine. Jurăm…
Jurăm pe roșu. Și, da… Adică, dacă nu te deranjează.
Bine.
Încă o dată, îmi pare tare rău.
Pe cuvânt.
Mama dracu'!
Ce e? Mi-am lăsat telefonul acolo. Ce e?
Jose spune că Ethan îi aduce pe toți aici la cină.
Vai, nu!
Jose nu știe ce să facă. Ethan nu are decât Ozempic în frigider.
Ce circ, frate!
Postul ăsta e un circ!
Un circ…
Ai auzit? Un circ.
- Iar mi-a paralizat falca. - Hai! E liber.
În fiecare vară e la fel! Fir-ar al dracu' de stres!
Bun. V-ați pus toți centurile?
Nu zgâria pielea, bine?
Asta e mașină de femeie.
Simone!
Ai văzut-o pe Simone?
E în camera ei.
Vă caută fotograful de la Vanity Fair.
- De ce? - Să-i dați bun de tipar.
Așteaptă de o oră.
Nu i-l poate da Peter?
Vrea să vedeți dv. pozele. Aveți ultimul cuvânt.
Atunci va trebui să aștepte.
Kiki!
- Bună! - Scumpa mea!
- Putem vorbi puțin? - Da. O să fie bine.
Bine.
Ce să fac?
Vrei să devii doamna Ethan Corbin?
Nu știu.
Până acum îi dădeam zece din zece, dar…
Bun. Să-ți pun o întrebare mai bună.
Ți se pare antrenant?
Să fii doamna Somitate?
- Viața ta pare foarte antrenantă. - Așa și e. La început.
Colegele mele au rămas siderate când am devenit doamna Kell.
Zburam întruna cu avionul particular la Aspen, Majorca sau Lacul Como.
Toți se așteptau să mă las de muncă, dar n-am vrut să aud.
„Cariera e identitatea mea.”
Dar se întâmplă.
Te iei cu noua casă, cu organizarea de dineuri,
încerci să rămâi însărcinată, iar el zice: „Lasă-mă să am eu grijă de tine!”
Și într-o bună zi îl lași.
Trimiți pe cineva să-ți adune lucrurile de la biroul la care țineai atât.
Așadar,
când ești doamna Somitate, viața ta ia proporții uriașe,
dar tu te diminuezi nespus.
Nu e cazul tău. Acțiunile caritabile, de conservare…
Dacă Peter ar divorța de mine, aș pierde totul.
Rezervația, aviariul.
- Trăiesc la mâna lui. - Te iubește.
Lucrez pentru el.
Ca noi toți.
Dar nu e vorba de mine acum.
Nu ești obligată să alegi să fii luată în grijă.
Ai un viitor luminos în față.
În fine, nu știu ce să zic…
Știu eu. Vreau să devii președinta fundației din New York.
- Kiki, nu, eu… - Pentru ce crezi că te pregăteam?
Voiam să-ți spun în avion.
Vreau să ne conduci operațiunile.
Ai avea un apartament în New York și ți-ai tripla salariul.
Orice ai nevoie.
Nu știu ce să spun.
Spune „da”!
Te iubesc, Kiki! Am un mare noroc cu tine.
Nu.
Eu am noroc cu tine.
Voi ce înțelegeți din „nu așa”?
A spus: „Nu așa.”
E un „nu” sau e ceva de logistică?
Păi, „da” nu a fost.
Da…
Ce a zis Michaela când ai cerut-o de soție?
- „Da.” - Și soția mea.
- Și a mea. - Și a mea.
Minunat. Vă mulțumesc! Îmi rupeți inima.
Bine, a fost o decizie cam pripită, nu?
Nu.
Nu, măi!
Când mi-am imaginat totul, copiii, labradorul ciocolatiu,
Crăciunurile, am fost sigur.
Vă dați seama ce copii frumoși aș face cu Simone?
Iar sexul cu ea, Pete…
- Doamne! - E de nota zece.
Zău așa, omule…
O clipă! Raymond, ai zis că ești însurat.
Deci nu ești cu ea?
Asta e treaba noastră. Trei minus tu egal ține-ți gura.
Cine e tipul ăla din capul mesei? Nu îl cunosc.
E Eddy, din echipa noastră de la sol.
Salut!
Devon.
Nu înțeleg. Simone se mărită cu tipul cu avionul?
Încă nu știm. Și da, el e șeful meu, Raymond.
Șeful meu însurat.
Raymond, șeful meu care are soție.
Armăsarul de ocazie?
- Ce, mă? - Morgan, vorbește frumos cu infirmierul.
Nu-s infirmier. Am un Falafel Ballz cu 4,6 stele pe Yelp.
Eu sunt căpitan cu cea mai înaltă diplomă a Gărzii de coastă.
Domnilor! Să ne concentrăm la delicioasa supă de scoici a lui Peter!
Ce caută calul aici?
Tată…
Peter spune că Ethan e dornic să vorbească și că vrea să urce.
Bine. Mă simt pregătită. Să urce!
Câteva chestiuni administrative înainte să-i faci vânt?
- Sigur. - Scuze!
Așa, când îl spionai tu pe Peter,
eu am încercat să caut în e-mailurile lui dovezi că mă înșală, dar nu pot să intru.
Jose e o viperă!
Ai idee ce parole noi și-ar pune?
Ai încercat peste tot? De obicei nu-și parolează telefonul.
Bun sfat!
Bun. Fă-l praf, iubito!
Dacă are vreo importanță, eu nu cred că are vreo aventură, Kiki.
Hei-hei…
Ethan, Simone vrea să te vadă la etaj în acest moment.
- Semn rău, frate. - Ce? Ne ia în ordine? Pot urma eu?
Urați-mi baftă!
Eu aș lua ceva mai tare, nu vin.
- Baftă, Ethan! Îți ținem pumnii. - Da.
Baftă!
- O să fie bine. - Bun. Mulțumesc!
Bună, frumusețe!
- Bună, Bruce! Ce mai faci? - Mai bine acum, că ai venit.
Ce întrerup?
Tocmai îi invitam pe Bruce și pe Raymond la gală.
Ce frumos!
Dar, din păcate, cineva mi-a adus tatăl infirm aici
și o să plecăm.
Am treabă. Localul nu merge fără mine.
Devon, ei țin cu Buffalo Bills, ca tine?
- Da. - Da.
- Vine Jim Kelly aici. - Poftim?
- Jim Kelly? - Jim Kelly însuși?
- Cine e Jim Kelly? - Doamne!
- Cel mai bun quarterback de la Bills. - Ne-a dus de patru ori la cupă.
Știi de atacul K-gun?
- Kelly, la gală? - Are o vilă pe Martha's Vineyard.
Trece o dată pe an pe aici. Într-un an a venit cu Doug Flutie.
Simt că mă sufoc. Știi ce-mi place Dougie!
Accept invitația la gală. Dacă trebuie, voi doi plecați.
- Nu! Dacă rămâne el, trebuie… - Nu!
Adio muncă! Incendiez localul.
Îl trimit pe omul meu dimineață să vă ia măsuri pentru fracuri, domnilor.
Minunat!
Patrice, anunță cât mai repede firma de catering!
Da, doamnă Kell.
Aia e pâine?
Da.
Bună, tată!
Alo?
- Hai! - Pauză!
Din câte îmi amintesc, a pierdut toate cupele.
- Când a câștigat Dolphins Super Bowl? - Păi…
Da, în fine. Înainte să te naști tu, domnișorică.
Mă duc să văd ce face echipa de la bar, să fim pregătiți pentru mâine.
Pa, Jose!
- Mulțumesc, Jose. - Cu plăcere.
Bruce, ai vrea să ne retragem în biroul meu,
să bem un scotch și să vorbim ca între bătrâni?
Calule, mănânci ovăz?
Vino cu mine!
Nu exagera cu scotch-ul!
- Ia-ți geanta! - Bine.
Auzi, toată casa asta e a ta?
E în familia mea de generații întregi.
Ce măsură boiler îți trebuie la așa ceva?
Habar nu am.
Ce naiba? Cât durează să dai papucii cuiva?
E în regulă. Curăț singură masa.
- Hai noroc de Ziua Muncii! - Corect. Sărbătoarea mea preferată.
Hai!
Chiar nu înseamnă nimic că l-am adus pe tatăl tău?
Înseamnă că nu asculți ce spun, că m-ai înțeles total greșit.
De unde să știu că nu-l placi? Eu îl iubesc pe tata.
Ți-am zis că nu ne vorbim. Poate era un indiciu.
M-am gândit că poate îngropați securea.
E securea mea.
Doamne, Simone! Nici nu știu cine ești acum.
Ești malițioasă. Mă simt foarte incomod.
Da, Ethan, exact! Nu știi cine sunt acum. Fiindcă nu mă cunoști deloc.
Dar la asta servește logodna.
- Ce? - Să ne cunoaștem.
Ne povestim de toate, fiindcă ne iubim.
Tu nu mă iubești.
Ba te iubesc!
Le-am povestit alor mei despre tine. Tu ești prima!
Se așteaptă să-mi cunoască logodnica mâine, la gală.
Păi, chiar te-ai pripit.
Ai pe altcineva?
- Ce? Nu. - Ești cu altcineva?
Nu.
Atunci nu văd ce s-ar fi putut schimba atât de mult de ieri până azi.
Ieri ai aflat că sunt un copil sărac din Buffalo
ceea ce te-a atras.
Voiai să fii cavalerul alb care vine în galop să mă salveze.
Foarte jignitor! Și greșit.
Te-a excitat.
Ba nu!
Mi-a dat imboldul de a avea grijă de tine.
M-a făcut să te iubesc mai mult.
În plus, până azi nu îl văzusem pe tata,
Doamne, de vreun deceniu.
De când ne-am înfruntat la tribunal,
iar el a pierdut dreptul la tutelă pe baza neglijenței și abuzului.
Nu știam asta.
Ba da, știai.
Ba știai, Ethan.
Știai. Devon a spus: „Orfelinat.”
Eu am spus: „Nu mă obliga să discut un subiect atât de dureros.”
Iar tu ai zis: „Hai să-i punem inel!”
I-o da papucii șefului?
- Clar. - Clar.
Deja era terminat. Simone mănâncă bărbați pe pâine.
Nu vorbi așa despre ea!
Îl mai știi pe Ellis? Frățiorul lui Drew?
L-a părăsit de ziua lui.
Tipul și-a tatuat fața și a făcut supradoză la Wendy's.
N-a fost vina ei. Era narcoman.
Pe urmă i-a distrus viața și profesorului ăluia însurat.
Da…
N-a fost la înălțime atunci.
Te ajut cu ceva, băiețaș?
Vreau să vorbesc cu Devon.
- De ce? - M-am gândit că ar putea…
Ce să poată? Cară-te dracu', mă!
Da.
Pe bune, și cu el?
Simone, îți dai seama de câte ori
am fost votat cel mai dorit burlac din New England în N Magazine?
De trei ori.
Sunt în clubul de golf Sankaty, unde intri mai greu decât în Senatul SUA.
Am refuzat-o pe Katy Perry.
Poate o mai interesezi.
Ți se pare amuzant? Pe bune? Serios?
Mă torturezi în loc să-mi răspunzi?
La ce?
Te măriți cu mine? Da sau nu?
Nu.
Poate că am spus-o prea drăguț, dar nu.
- Stai! Sau… - Serios.
- Stai puțin! - Nu.
Sau…
Bun, rămânem împreună
și trecem de hopul în care ne aflăm acum,
apoi ajungem să simțim amândoi că vrem…
- Nu. - …să ne logodim!
Marți plec cu Kiki la New York.
Și cu noi cum rămâne?
Dar tu, Devon?
- Cum ești acasă? - E super.
- Foarte deprimată. - Ba nu!
A fost regina balului, a condus echipa de atletism. E modestă.
- Acum 15 ani. - De-aia mă cultivă.
Îi amintesc cum era cu adevărat,
fiindcă a devenit prea serioasă după porcăria aia.
- Ce? - Nimic.
A trebuit să aibă grijă de Simone. A lucrat cu normă întreagă la Costco.
La 19 ani plătea mâncarea, chiria,
o ducea cu mașina, o educa, a făcut-o premiantă.
De-aia mi-am luat sarcina să văd că se bucură de viață.
De vodcă, poate.
Cred că ai nevoie de o pauză.
Te-ai mai gândit dacă vii cu mine la Palm Beach?
Ce…
Incredibil! Mama dracu'!
Bună!
Câh! Te simți bine?
Da.
Unde e Bruce?
- E sus, cu Peter. - Bine. Trebuie să vorbim. Hai aici!
Voi stați pe loc!
Doamne!
Zeus, luminile!
- Doamne! - Scuze!
N-am găsit întrerupătorul. Cyrus. Mă ții minte?
- De la Vanity Fair. - Da, te țin minte.
Ce cauți aici?
O aștept pe Michaela să-mi dea bun de tipar la ședința foto.
- E prinsă. Pot eu… - Nu. Aștept.
- Bine. - Trebuie să le vadă ea.
- Îi amintești că sunt aici? - Da.
Bun.
Bun. Așa.
Care e planul?
Planul la ce plan?
Du-l pe Bruce de aici.
Nu știu de ce o spui de parcă ar fi vina mea.
L-a adus boul de gagică-tău și boul de șefu-tău l-a invitat la gală.
Nici vorbă. Nu vine la gală. A pipăit-o pe Kiki.
Păi, acum știi și tu cu ce am avut de-a face.
E într-o stare șocant de proastă.
Chiar e șocant? Îți tot spun de la începutul anului.
Bine.
Vă duc la primul zbor de mâine
și doarme în casa de oaspeți la noapte,
ca să nu-l mai văd.
N-o să vorbești cu el?
- Nu. - Nu?
Nu.
N-a ieșit din cvartal de la COVID încoace.
A urcat în avion și și-a pus costum pentru tine.
Și dacă nu-mi pasă? Ducă-se învârtindu-se.
Deci chiar nu te simți deloc răspunzătoare pentru el?
El nu s-a simțit răspunzător pentru mine când eram copil.
Când plecam la școală nemâncată și murdară.
Nu. Dă-l dracu'!
Dă-l dracu'?
Ce crud!
Știi ce pățesc fetele la orfelinat?
Știi bine că da.
M-a dat unor străini.
I-a lăsat să mă maltrateze.
El mi-a făcut asta.
Nu era el însuși după moartea mamei.
Toți cred că eram prea mică să-mi amintesc,
dar îmi amintesc bine.
Cu cât era mai deprimată, cu atât o ignora tot mai mult.
Când ea o lua razna, el pleca la bar
și ne-o lăsa nouă pe cap.
Din cauza lui s-a sinucis mama.
Din cauza lui…
Din cauza lui am încercat și eu.
Și tot din cauza lui o să te sinucizi tu.
Și, la câte tâmpenii distructive faci,
se pare că asta și vrei.
Știi cum vorbești? Ca o nebună care nu-și mai ia pastilele.
Doamne! Numai de pastile te legi.
Pastile…
M-am uitat în dulăpior. Nu le iei.
Nu, nu le iau! Știi de ce?
Nu mai am nevoie. Doctorul mi-a tăiat doza.
- Ce doctor? Al lui Kiki? - Nu. Doctorul Mi-e bine.
Psihiatrul meu din 2015 încoace.
Poți să-ți revii din stres posttraumatic, să-ți creezi instrumente,
să-ți găsești tribul, să-ți creezi un spațiu sigur.
Iar eu nu mai sunt spațiul tău sigur, nu?
Așa e?
Pentru că, efectiv, trăiești numai datorită mie.
Ba nu, în ciuda ta.
Tu vrei să fiu un pui neajutorat, cu aripa ruptă.
Ca să ai o menire.
- Să-mi impuți viața ta de căcat. - Prostii!
Nici n-am vrut să-ți spun
că nu le mai iau,
pentru că știam că o să te superi.
Ai idee cum e să știu că nu vrei să mă simt bine, de fapt?
Toată viața mea
am avut grijă de tine.
Nu mai vrei să te ajut?
Atunci, hai baftă!
Nu veniți după mine!
E frumos aici, n-am ce zice.
Vedere de sus pentru rege.
Mersi!
Și… ți-ai câștigat averea sau te-ai născut cu ea?
Și una, și alta.
E ușor să faci bani când ai deja.
Cel mai ușor e să-i cheltui.
Eu nu m-am priceput să fac nici bani,
nici altceva.
Dar fac 220 de puncte la bowling, asta pot să spun.
Cred că satisfacția ți-o aduc alte lucruri decât banii.
Zău? Cum ar fi?
Copiii. Realizările.
Eu prefer banii.
Dar nu-i duci cu tine în mormânt.
Nu poți să-ți iei bogățiile și realizările cu tine în groapă.
Aici suntem la egalitate noi doi.
Moartea o înfruntăm singuri.
Am făcut firme care au mii de angajați.
Le-am finanțat viețile.
Donez lunar mai mulți bani
decât câștigă oamenii obișnuiți într-o viață.
N-o să conteze nimic când îmi sună ceasul?
Poate pentru cei lăsați în urmă, dar o să fii prea mort ca să-ți pese.
Dar familia? Asta contează, nu?
Dacă îți amintești de ei.
Când o să mor, eu vreau doar să fiu prezent.
Să mă țină memoria
și să-mi amintesc.
Și ce vrei să-ți amintești, Bruce,
în ultimele clipe?
Pe fetele mele.
Devon și Simone.
Da…
Eu îi am pe Rory și Sarah.
Și pe mama lor, Andrea.
Doamne, ce frumoasă era!
O iubesc și acum.
Dar m-a distrus.
Am ajuns o epavă.
Mi-am pierdut copiii.
Da, știu cum e.
Dă-mi și mie!
N-am mai fumat din Marină.
Bine, dar numai un fum,
fiindcă astea legale sunt cam tari.
Valea!
- A zis „valea”! Adică tu! - Ba tu, Popeye!
- Te ajut să urci? - Nu!
Încetați! Lăsați-mă singură!
Bine. Ți-am adus o butelcuță.
Eu ți-am adus bluza mea. Am încălzit-o.
- „Am încălzit-o.” Papagalule! - Infirmierule…
- Doamnele au întâietate. - Nu, mersi, Ray.
- Nu e rom Captain Morgan. - Nu! Nu mai beau.
De când?
N-am băut tot anul. După prima amendă.
Ți-am zis de 40 de ori că vreau să mă las. Nu ești atent deloc.
Te deranjează băieții ăștia, Devon?
Doamne sfinte!
Ce naiba e cu voi?
- Stai! Devon! - Ascultă!
- Devon! - Serios, D, stai!
Dă-mi drumul! Unde e Devon?
Michaela, mă ajuți puțin?
- Bruce a luat-o razna. - Ce e cu el?
Nu știu. Discutam, fumam iarbă și s-a ambalat puțin.
Poate nu trebuia să-i dai!
Unde sunt?
Ce s-a întâmplat?
Unde e Devon?
A ieșit la plimbare, Bruce.
Tu cine ești?
Sunt Simone.
Ba nu ești. Simone e moartă.
Aduc o pungă de hârtie, să respire în ea.
Îmi trebuie pastilele. Unde e Devon?
E televizorul meu. Vreau să văd meciul Indians.
Gata, e-n regulă.
Nu pune mâna pe mine, lua-te-ar dracu'!
Du-te după Devon, bine? Vezi în casa de oaspeți!
O s-o găsim pe Devon, Bruce, bine?
Nu înțeleg nimic. N-ar trebui să fiu aici.
Ascultă…
Mă mai ții minte?
- Bună! - Bună!
- Te cunosc. - Da.
Ne-am cunoscut.
O să o găsim pe Devon, bine?
- Ține-mă de mână! - Da.
- Dă-mi mâna! - Bine.
Ne așezăm și o așteptăm pe Devon. Hai!
Vino!
A zis că a mai fumat.
De unde să știu că nu mai bei?
Data trecută erai turtă la Whiskey Joe.
Când m-ai lăsat să mă adun de pe jos? Atunci?
- Ai zis că iei un Uber. - Da.
N-am luat.
Mi-am tras-o cu barmanul.
Apoi am condus beată, am bușit un parcometru
și am înnoptat în arest.
Nu! Ce? De ce nu m-ai sunat?
Urlai despre nu știu ce căcat de tură la Falafel Ballz.
Lăsați-ne puțin, vă rog!
Ești teafără? Ai pățit ceva?
Nu face asta!
Nu te preface că îți pasă. Ai plecat acasă.
Știi că trebuie să mai dau pe la nevastă.
Nu înseamnă că nu te iubesc.
Nu mă iubești.
Te iubești pe tine din 2009. Iubești liceul.
Nu înțeleg de ce mă pisezi.
Am închis restaurantul mai devreme.
Mi-am mințit toată familia ca să vin să te văd.
Știai că nu mi-e bine.
Dar tot m-ai lăsat acolo.
Du-te acasă la Allie!
Dar o părăsesc. Pe bune.
O să-i dau vestea săptămâna viitoare.
Nu vreau s-o părăsești. Nu te vreau.
De ce?
Din cauza lui? Din cauza ăluia sigur nu.
Pentru că nu te iubesc. Mi-am tras-o cu trei aici.
Nu însemni nimic pentru mine. Nu mă gândesc la tine, nu te plac.
Îmi deteriorezi viața. Mă deteriorezi.
Tu ești ceea ce fac atunci când vreau să mă urăsc.
Dacă ai intra acum în apă și te-ai îneca, mi-ar fi mai bine.
Totul e în regulă, Bruce.
Relaxează-te! Luăm legătura cu Devon.
- Auzi, frumoaso? - Da?
Vrei s-o ștergem de-aici? Casa asta e dubioasă.
Știu.
Dar încă nu sunt pregătită să plec.
Putem să mai așteptăm puțin?
Vreau să mă plimb.
- Bine. - Da.
Bruce, întoarce-te!
Știi ceva? Am putea dansa.
- Ce? Cum adică? - Îmi place dansul.
- Haide! - Nu e muzică.
Ia-mă în brațe! Respiră!
Ba e, ne cântă valurile.
Ascultă!
Ascultă valurile!
Ce bine ne potriveam! De ce ai plecat?
Acum sunt aici.
Am luat-o razna sau e aievea?
Contează?
Ce bine e să te țin în brațe!
- Nu te mai dezamăgesc. - N-ai făcut-o.
Orice aș fi încercat, te întristam și mai mult.
Nu știam că ajunseseși în punctul ăla.
N-ai fi putut face nimic.
Am fost rău cu tine.
Mă enervam când te apucau toanele.
Foc și pară.
Te fâțâiai toată noaptea,
vorbind întruna.
Dansai.
Numai tu auzeai muzica.
Acum o auzi și tu?
Da.
O aud. Așa cred.
Ai încercat s-o omori pe Simone.
N-am putut să te înțeleg.
E ceva foarte greu de înțeles.
Ani și ani m-am străduit din răsputeri să rămân însărcinată.
- Serios? - Da.
Tot încercam și tot eșuam.
Încercam și eșuam.
Fetele noastre au crescut așa de deștepte
și de frumoase!
Ce n-aș da să le poți vedea!
Și eu mi-aș dori să-mi văd copiii.
Am obosit.
Da?
Picioarele.
Vrei să ne așezăm?
Haide!
Vino să stai aici!
Poate închid ochii puțin.
Bună idee!
Așa.
Așa, amice! Acum odihnește-te!
Devon!
Pleacă de-aici, monstrule!
Ethan?
Ethan, ce faci aici?
Mă teleportez…
Mă teleportez pe barca mea, să vină să mă ia.
- Teleportați-mă! - Bine. Ești beat. Te conduc acasă.
Nu te apropia de mine!
Te ajut să ajungi acasă, bine?
Te delectezi, nu-i așa?
Da.
Sunt doar o altă crestătură pe cureaua roz, nu-i așa?
Bine! N-ai decât să te duci singur.
Devon!
- Ești un monstru. - Nu-mi mai spune așa!
Monstrule!
O să te lovești, înțelegi?
Ești un om găunos.
Acum îmi dau seama.
Cu ochi mici și goi.
Mă distrugi.
Nu te apropia de mine!
Poftim!
Te-ai descurcat frumos.
Eu nu știam ce să fac.
Da. Ce mai zi! Nu-mi vine să cred că mâine e gala.
Îmi pare rău că n-am reușit să facem copii, Michaela.
Și mie îmi pare rău.
Știu că anul ăsta ți-a fost greu.
Rory a anunțat că așteaptă un copil… Dar trebuie… să-ți spun ceva.
Când am spus că eram în Japonia,
eram de fapt la botezul nepotului meu.
Rory era acolo, desigur. Și Sarah.
Am fost la copii.
Știu.
Ți-a spus Simone?
Nu. De unde era să știe ea?
Păi, nu știu.
Nu-i scapă nimic. Credeam că și-a dat seama.
Nu. Mi-am dat seama singură.
M-a durut că nu mi-ai spus, dar înțeleg de ce ai simțit că nu poți.
Serios?
Știai că m-ai tulbura. Copiii tăi mă urăsc.
M-au urât dintotdeauna.
Dau vina pe mine pentru povestea cu Jocelyn. Sunt maștera.
Dar vreau să ai o relație cu copiii tăi.
Mă bucur că ai văzut copilul.
Pot să-ți spun ceva mișto?
Când m-a văzut Rory, a început să plângă.
- Serios? - Da.
A fost foarte surprins.
A venit și Sarah, s-a pus pe plâns, apoi copilul, Johathan, a început și el.
A fost haios.
Sunt foarte ușurată. Credeam că ai o aventură.
Noi doi am trecut prin multe.
Te iubesc, doamnă Kell.
Și eu te iubesc.
Nu mă mai urmăriți!
Ethan, nu la stâncă!
Ajutor! Să mă ajute cineva!
Eu încerc să te ajut.
Doamne!
Tu mi-ai făcut asta!
Tu!
- Tu ai făcut-o! - Ethan!
- Ajutor! - Ce e?
Ajutor! Ethan a căzut de pe stâncă.
Dumnezeule!
Sună la salvare! Așteapt-o în față!
Am nevoie de o ambulanță la Sconset Point 4.
Un bărbat a căzut de pe faleză.
Nu știu.
Da. Mulțumesc.
Mă scuzați!
Regret, dar aștept acolo de trei ore.
Cyrus, nu pot vorbi acum. E o urgență.
- Trebuie să vorbim. - Nu pot acum.
Trebuie să vedeți fotografia, doamnă.
Când ai făcut-o?
Astăzi.
Lucram la Kewe's Point pentru dv.
- Revista va fi interesată. - O să-ți primești banii.
Te rog să pleci.
DUPĂ PIESA ELEMENO PEA DE MOLLY SMITH METZLER
Subtitrarea: Liana Oprea