Hé, semmi baj! Itt vagyok.
Szia!
Ó. Szia!
Azt hittem, hazamentél.
Hogy kihagyjam ezt a baszó zenelistát? Francokat.
Nem akartalak itt hagyni a ripityára tört pasiddal.
Már az expasim.
-Á. -Igen.
Mondtak valamit?
Nem, még eszméletlen.
Azt motyogtad, hogy szirének.
Igen?
Ühüm.
Hm.
Küldjek ehető csokrot?
Nagyon sajnálom, Devon.
Mindegy, csak be akartam szólni.
Nem, nem mindegy, tudom, hogy mit jelent a szirének,
reagálnom kellett volna.
Sok dolgod volt.
És az a sok faszság, amit tegnap a fejedhez vágtam, én nagyon…
…nagyon sajnálom.
Nem tudom, hogy mi van velem.
Hát, az, hogy picsa vagy, nem?
De olyasmit mondtál, amit hallanom kellett, tehát…
Szívességet tettél.
Mi volt a baj?
Amikor a segítségemet kérted volna?
Komolyan érdekel?
Aha.
Ö…
Aznap, amikor elvittem apát, hogy diagnosztizálják,
ö, nem tudott aludni, de nem tudta,
hogy mi lehet az oka, szóval folyton felébresztett,
egész éjszaka, és faggatott, hogy…
Mit mondott az orvos? Hol vannak a gyógyszereim?
Most mi fog történni?
Úgy nagyjából félóránként.
Mit mondott az orvos, Devon? Hol vannak a gyógyszereim?
Most mi fog történni? Az arca pedig annyira bamba volt, és…
…elveszett és ijedt, és elvesztettem a türelmemet,
és teli torokból ráüvöltöttem, hogy baszd meg, feküdj már vissza!
Féltem, hogy bántani is képes lennék.
De egy óra múlva megint felkeltett ugyanezzel.
-El kell jönnöd abból a házból, Devon. -Tudom. Nem, komolyan
mondom, ott kell hagynod!
Mihez fog kezdeni nélkülem?
Katona volt, kap juttatást. Új állásom lesz,
ha beválik, küldhetek pénzt!
Milyen állásod?
Ö, hát Kiki előléptetett. Én leszek a New York-i igazgató.
Sokkal többet fizet, és még lakást is kapok.
Hú, az igen!
Bocs, ez genyón hangzott, én…
Ide figyelj!
Ügyes vagy!
Büszke vagyok rád, Simone.
Egy időre velem jöhetnél New Yorkba, Devon.
Tényleg!
És mit csináljak?
Jó, akkor mit szólnál Palm Beachhez? Morgan említette, hogy elhívott. És
-szerintem jó ötlet. -Jó, hát, csinos kis
matróz, de inkább nem.
És akkor? Tökéletes kapudrog, tűnj el egy hónapra, és haza se menj!
Nem hajózhatok el a naplementébe. Egészségbiztosításom sincs.
Jó, és akkor mit szeretnél?
Mi az, amit te akarsz?
Jézusom, hagyjál már, úgy beszélsz, mint Ryan Gosling.
Szerintem menni akarsz. Szívesen mondanád, hogy igen, Morgan.
Na, próbáld meg!
Igen, Morgan.
Jó. Pá, Bruce.
Pá, Bruce.
Ideje, hogy végre csodálatos életet élj.
Hm.
SZIRÉNEK
-A cipői? -Igen.
A napszemüvegek is?
A napszemüvegek is.
-És a gála ruhája? -Azt visszaküldjük,
minden mástól megszabadulunk.
-Jó reggelt, Mrs. Kell. A smoothie-ja. -Köszönöm, Patrice.
Ö, a mai hidegen préselt kései meggy tengeri moszattal és tárkonnyal.
Tessék?
A smoothie-ja. Kései meggy tengeri moszattal és tárkonnyal.
Jézusom, csak ma ne!
Akkor ma nem.
Hogy érted, hogy mindent bedobozoltat?
Nem tudom. Az összes cucca be van dobozolva.
Ejha! De, de mi van Missyvel? Beszéltél vele, ő nem tudja, mi van?
Csak annyit mondott, hogy Mrs. Kell utasította, hogy mindent dobozoljon be.
Nem tudom, lehet, hogy New Yorkba fogják átcuccolni?
Kartondobozokban vinnék át a holmijukat? Michaela előbb ölné meg magát.
Rendkívüli hír: Mrs. Kell azt mondta, minden doboz a szeretetszolgálatnak megy.
Minden cuccát eladományozza.
Ezek szerint kirúgja Simone-t.
-Ez most valami vicc? -Na, basszus!
Sikerült! A terrornak ezennel vége! Gyere, kérek egy nagy ölelést!
Mindjárt elsírom magam! Köszönöm, Jézus, köszönöm, kegyelmes Istenem! Gyere,
cimbora! Máris elkezdem hirdetni az igét!
Ez az. Zeusz! Indítsd el az ünnepi lejátszási listát!
-Á, igen, Zeusz! -Na?
Jose ünnepi lejátszási listája.
-Oké! Ez a beszéd, öregem! Ez az! -Úgy ám!
Hú!
-Éljen! -Ez az! Ez az!
Hú!
Gyerünk! Rázzad! Megy ez!
Á!
Már nem nagyon perdül táncra?
-De. De. -Megérkezett a felmentősereg.
-Ó! -Hoztunk kávét!
-Ú, kérek, kérek! -És portugál
-gyümölcsös tartot a pékségből. -Köszönöm!
-Patrice nehogy megtudja! -Köszönjük, Peter.
Hm!
Ja, kösz, nagyember!
Ühüm. Szóval tudunk valamit a betegről?
Igen. Ö, magánál van, de még kába. Mindkét, ö, mindkét lába eltört, eltört a
karja, jó néhány bordája is, és agyrázkódása van.
Uff.
Ejha.
Igen. Ö, de azt mondták, nemsokára bemehetünk.
Hát, megvárom magával.
Oké.
Szeretnéd, hogy visszavigyelek a házba?
Ott kéne lennem, amikor apám felkel. Nem bánod?
Hm. Nem, sok mindent kell megbeszélnetek, jobb is így!
Á, ez diszkrét volt. Pá!
-Együtt vannak? Egész helyesek. -Aha. Rajta vagyok az ügyön.
-Ó. -Igen, meglesz.
-Maga a sziget kerítőnője? -Ühüm.
Nos, csak hogy a hagyományokhoz híven továbbra is kínosan viselkedjek, ahányszor
-csak találkozunk, én… -Á, ne, hagyjuk! Ne is beszéljünk róla!
Semmit sem tudtam az apjáról, oké? Hogy mi minden történt a múltjában.
Morgan beavatott, és ha előbb tudom,
akkor sosem engedtem volna be az otthonunkba.
Az ön otthonába. Sajnálom.
-Ne kérjen többször bocsánatot! -A hallottak alapján
elmondhatatlan módon elhanyagolta önt.
Igen, és most már mindenki tudja.
Jaj, bocsánat!
-Tessék, már megint! -Á.
-Bocsá… -Elég!
Szólj, ha segíthetek valamiben, oké? Ráérek.
Kérdés.
Igen?
-Vagy tévedésből mondtad? -Hm. Ü-ü.
Türelem!
Morgan, holnap hánykor fogsz elindulni
Palm Beach irányába?
Pirkadatkor.
Színpadias! És ö… él még a meghívás?
Igen. Miért, velem jönnél?
Igen, szeretnék.
Mármint, ha nem gond. Tudod? Mert ha igen, akkor…
Nem, nem, nem, kérlek. Na-na-na-nagyon örülnék a társaságodnak.
-Oké. -Igen.
Ö, király!
Tehát… pirkadatkor, az így, az így valahány órakor van? Vagy inkább
érzékelnem kéne, mint egy kakas?
Egyszerűbb lenne, ha átjönnél a gála után, és együtt éjszakáznánk.
Jól hangzik.
Oké.
Akkor később.
Oké, szia!
Szia, apa! Megjöttem a kórházból.
Apa?
Apa!
Ray?
Apa! Mit csinálsz te ott?
Apa!
Apa! Apa! Hó, hó, hó! Apa! Hé!
Mit csinálsz itt egyedül?
Nem voltam egyedül. Anyád is itt volt.
Oké.
Gyere beljebb a szélétől! Gyere! Semmi baj. Semmi baj.
Szia, haver!
Hallasz engem?
Jól van. Jól van, csak lassan, lassan! Kórházban vagy. Zakóztál egy jó nagyot.
Ez az én lábam?
Igen. Eltört.
A karod szintén, meg néhány bordád. De az orvos azt mondta,
hogy teljesen fel fogsz épülni, szóval nagyon szerencsés fazon vagy!
Háhá.
Király.
Tessék! Igyál egy kicsit!
Szívószálas kulacs!
Ó, f… Hé! Nagyon… Nagyon nagyra értékelem, hogy itt vagytok.
Jaj, ne, te ne!
Ne, ne, ne, ne, téged nem akarlak itt látni! Te… Őrség! Hé, őrség!
Hé, de aggódtam érted!
-Nem, nem, te löktél le! -Mi van?
Te löktél le. Éreztem, hogy meglöknek, és te löktél le!
Nem, össze vagy zavarodva.
Nem, nem, lezuhantam, és, és te meg ott álltál fölöttem, és szárnyad is volt!
Ethan, részeg voltál.
Lelöktél, végignézted a zuhanásomat, és nevettél!
Segítségért kiabáltam, ha erre célzol.
-Boszorkány vagy! -Jól van, lassítsunk egy kicsit!
Agyrázkódásod volt, most meg tisztára be vagy gyógyszerezve.
Ühüm.
Ethan!
-Mutasd a szárnyad! -Oké.
Mutasd a szárnyad! Hadd lássa ő is, hogy ki vagy!
Oké! Hó, hó, hó, hó, hó, hó! Oké, oké, oké, ebből elég. Elég is lesz. Szerintem
elég volt. Figyelj! Nem akar hozzád menni feleségül. Oké? Joga van nemet mondani.
Én ezt nem értem. Hiszen ő tette!
Nem. Te tetted.
Most pedig viselkedj civilizáltan, vagy te meg én nem leszünk jóban.
Bocsánatot kérek, Peter.
Csak mindenem fáj.
Kutya bajod! Szopogasd még!
Rendben lesz.
Apa, nem láttad Rayt?
Kit?
Apa, Rayt. A barátomat, tudod. Nincs a vendégházban,
és mintha nem is aludt volna ott. Nem tudod, hol lehet?
Nem.
Ezek szerint este vissza sem ment?
Honnan tudjam? Hiszen a te fiúd.
Hé, ő, ez… Nem is a fiúm. Egyértelműen kijelentettem.
-Pedig azt hittem. -Tegnap este, a parton… Baszki! Gyerünk!
-Most meg hová megyünk? -Gyere! Ebbe az irányba kell mennünk!
Devon!
Ne haragudj!
Jaj, ne…
Lehet, hogy csobbant egyet?
Ki az az Allie? Úgy tűnik, negyvenkilencszer hívta.
Úristen! A felesége.
Lehet, hogy visszament Buffalóba?
És itt hagyta a telefont, a kulcsát, a tárcáját, meg a nadrágját?
Miért is ne?
Tegnap este azt mondtam neki utoljára, hogy bárcsak megfulladna.
Ez nem vicces! Ugye nem…?
Az a kölyök? Ne viccelj! Ennyire nem tökös.
Jó, de mi van, ha túl messzire úszott, és most ott kapálózik,
és nem tud visszajönni?
Hé, Allie hívja!
Apa, ne! Apa!
Szia!
-Halló, maga meg ki? -Bruce vagyok! Éppen…
Ne! Allie, szia! Szia, csajszi! Ezer éve, mi a pálya?
Devon? Miért van nálad Ray mobilja?
Ez… Ez Ray mobilja? Mi… Ö… Na, ne mondd! Képzeld, a tengerparton találtam.
Úgy tudtam! Veled van, nem igaz?
Hát, ö… Nagyon rossz a vétel. Nincs? Nem jó nálad a térerő? Mert alig hallak.
Ne kamuzz nekem! Együtt vagytok!
Én…
Nagyon sajnálom, Allie.
De az az igazság, hogy nem tudom, hol van. Sehol… Sehol sem találom.
Én tudom, hol van. Egy szigeten van egy mocskos kurvával!
Hogyne.
Azok alapján, amit az orvosok mondtak, ki tudja, hogy meddig tart a felépülése.
Egy ideig nem megy Londonba.
Köszönöm!
A franc tudja, hogy mi történhetett valójában, hiszen…
Itt van!
-Simone! Szervusz, és jó reggelt! -Nézzétek, itt van Simone!
- Szia, Simone! - Szia, Simone!
O-ó. Mi ütött belétek?
Csak gyönyörű napunk van ma!
-Aha. -Igen, derűs az ég, napsütés van,
ki tudja, hogy mit hozhat ez a nap?
Talán jó hírt!
Ö, oké, ez para. Ö, hol van Kiki?
-A próbán. -Á, tényleg. Én is éppen arra
tartok. Mehetnénk együtt is, nem?
-Jó. -Helyes.
Tessék, a frissített lista, Mrs. Kell! Jóváhagyná?
Hogyne. Köszönöm.
Mindkét lábát?
Ö, és a fél combcsontját, de azt mondták, rendbe jön.
-Egek! Szegény Ethan! -Meg kellett volna halnia.
De a gálán azért itt lesz?
- Szia, Simone! - Szia, Simoone!
Sziasztok, hölgyek! Sajnálom, hogy késtem. Ö, hol van rám szükséged?
Á, most éppen sehol. Megvárnál a szobádban?
Honnan tudjam, hogy hová álljak? Gondolom, lesz szerepem így,
hogy igazgatósági tag lettem, nem?
Hallottátok a jó hírt? Ö, én leszek az alapítvány élén.
-Tényleg? -Simone, nagyon ügyes vagy, ez igen!
Köszönöm!
Kérlek, tedd, amit mondtam, Simone!
Jó.
-Jó, rendben. -Köszönöm.
Jól van, a kezdő pozíció ugyanaz, mint tavaly. Peter? Ö,
szenvedj kevésbé látványosan!
De hát csak így tudok.
Arrébb állnál úgy tizenöt centivel?
Tudom, hol kell állnom. Már gyerekkorom óta ezt csinálom.
Rendben, a vendégek innen érkeznek, mint mindig. Itt lesznek fogadva,
ahol ti hárman köszöntitek őket elsőként!
- Ráz, ráz, ráz, szépen néz. - Ráz, ráz, ráz, szépen néz.
Peter és én ott leszünk.
Igen. Ráz, ráz, ráz, szépen néz.
- Pezsgő, pezsgő, pezsgő! - Pezsgő, pezsgő, pezsgő!
Aztán Peter elmondja a nyitóbeszédét. Ne vegyük át a szövegedet?
Ne.
Ezt követően pedig Peter felkonferál engem, és előadom az éves gálabeszédet.
- Taps, taps, taps! - Taps, taps, taps!
Hé! Van itthon járókánk?
Tessék?
Visszajeleztek! Sarah és Rory itt lesznek! Elhozzák a párjukat és a babát,
és azt kérdezik, van-e járókánk. Szerezhetünk még valahonnan, ugye?
-Hogyne, uram. -Mi az a járóka?
Hát egy összecsukható eszköz, amiben a babák…
Jönnek a gyerekeid? Hová?
Ide. Elküldtem értük a gépet. Tegnap este mondtam.
Nem, nem, nem, nem mondtad. Lesz egy csecsemő a gálánkon?
Hát, nem egy csecsemő! Hanem az unokánk! Ő is beállhat a fogadáshoz, olyan lesz,
mint a régi szép időkben!
De, de tudtak szerezni estélyit egyik napról a másikra?
Ö, azt mondtam, hogy mindegy, mit vesznek fel.
Helló! Szia! Igen. Igen, Mi… Michaela is nagyon örül! Akárcsak én.
Jose, elkísérnél Simone szobájához, kérlek?
A legnagyobb örömmel!
-Ideje menned. -Kiki, ez nem… Ez nem… Ez
nem az, aminek látszik.
-Ne rendezz jelenetet! -Jó, de ez nem… Ez nem festi le, hogy
pontosan mi is történt! Én ellö-, én ellöktem őt, és, és elrohantam!
Cseppet sem számít.
De ő, ő csókolt meg, és engem éppúgy lesokkolt, mint téged!
Nem hinném, Simone, én nem hittem volna, hogy érezhetek ekkora fájdalmat.
Semmi sincsen kettőnk között! Peter elkövetett egy hibát, és azon nyomban el
-is ismerte! -Akkor miért nem mondtad el nekem?
Mert tudtam, hogy belepusztulnál! És én… És nekem, hát, nekem az…
Én bármit megadnék azért, hogy neked jó legyen!
Hát…
Kiki, kérlek!
Kérlek, én csak… Én követtem őt, ahogy kérted, és… és észrevett! Tu-tu-… Tudod,
hogy milyen! Hiszen, hiszen ti is így találkoztatok! Téged is hajszolt!
Jocelyn nem volt a barátom.
Te a legjobb barátom vagy, mégis veszélyt jelentesz a házasságomra,
és kockára teszed mindazt, amit felépítettem.
Kiki, kérlek.
Jose átadja neked a felmondási papírokat és a titoktartásit, amit alá kell írnod.
Erről pedig soha nem beszélünk többet senki előtt. Soha.
Kiki, kérlek. Kérlek. Ne csináld!
Megkaphatnám a telefonodat?
És a fényképet.
Kiki, én ebbe belehalok.
Nagyon sajnálom.
Jose, elvinnéd, kérlek?
Csak négy hotel van az egész szigeten, és egyikben sincs.
Áu! Óvatosabban döfködj, pajtás!
Bocsánat, Mr. DeWitt.
A kórházban láttam volna. De akkor meg merre van?!
Mit gondolsz a szerkómról?
Ó, apa!
Hm?
Csodásan festesz.
Nem túl sok rajtam?
Nem. Pont megfelelő! Nagyon fess vagy.
Jöhet az övkendő és a csokornyakkendő?
Igen, persze. Kösz, Kenny.
Hánykor kezdődik ez az izé?
Ö, a koktélparti öt órakor.
Mikor megyünk haza?
A terv az, hogy holnap. Ö, de előőbb szeretnék valamit megbeszélni.
O-ó.
Nem, ez jó dolog! Asszem. Ö, megi… megismertem egy srácot a szigeten, és, ö…
Csak nem megint fiúzol?
Hé!
Folytathatom?
Ühüm.
Morgannek hívják, és, ö…
Egy nagy hajó kapitánya, és elhívott magával egy útra.
Tengerész?
Igen, és ez egy hónapos lenne.
Igen?
Jó, mindegy.
-Álljunk meg! -Nem, hülye ötlet volt.
Tetszik ez a fiú?
-Nem hagyhatlak magadra eddig. -Dehogynem.
-Ki fogja akkor beadni a gyógyszeredet? -A központ. A veteránhivatal majd
segít, csak ki kell töltenem ezt-azt.
De nem fogsz kimenni. Túl sokat fogsz inni, meg cigizni…
Hé! Az, hogy hogyan töltöm a hátralevő éveimet, az az én dolgom, szóval nyald ki!
Menjél csak!
A húgodnak már a tenyeréből esznek ezek a gazdag pöcsök.
Semmivel sem tartoztok.
Oké, Mr. DeWitt! Melyik felelne meg?
Kitűnő választás! Hm. Térjünk is át a díszzsebkendőre!
Komolyan mondod?
Megleszel egy hónapig?
Nem nagy dolog. Minden rendben lesz.
Ja. Végül is csak egy hónap.
Pontosan.
Szeretlek, Simone!
Apa.
Devon vagyok.
Jól érzed magad?
Tudom, hogy valami fontosról beszélgettünk.
Ami igenis számít neked.
De mégsem…
-Semmi baj. Semmi baj. -Kérlek, ne haragudj!
Semmi baj. Semmi baj!
Ez a pokol.
Ó, Missy, szia!
Mi a helyzet?
Segítek összepakolni.
Jól van. Nincs más hátra, mint hogy útnak induljunk!
Szeretnél zenét hallgatni? Útközben?
Simone?
Minden rendben ott hátul?
Ö…
Oké.
Apa! Mondtam, hogy öltözz át!
De ebben akarok menni.
Oké. Hé! Mi ez az egész? Miért tesznek ki minket?
Ö, sajnos a húgodat elbocsátották, szóval el kell vinnem titeket a komphoz.
Mi? Miről beszélsz, kirúgták?
Ja.
Simone! Simone! Mi történt?
Simone.
Mit műveltél vele?
Én? Semmit. Gondolom, sokkhatás alatt van.
Naná, ez a meló volt a személyisége; hogyhogy kirúgták?
-Ellopott valamit. -Mi van?
Még egy rágót sem lopna el! Soha nem került még bajba.
Bazmeg, a rendőrség az. Halló?
A gálára fogsz vinni minket?
-Szóval, a… -Nem. Sajnálom, ö, sajnos nem oda, de
tudod, mit? Megnyugtathatlak, amúgy sem lesz jó móka. Pff.
Ö, tehát…
Akkor nem láthatom Jim Kellyt?
Jó, én mindössze csak azt magyarázom, hogy…
Gyerünk, Devon!
-Ó, hé, húzz el, öreg! -Megyek már! Nem, nem magának mo… Megyek!
Mindjárt ott leszünk. Baszki! Viszhall.
Jó hír! Ray nem halt meg. Rossz hír: a detoxban van.
Belefér még egy kitérő az őrsre is?
Ti, buffalóiak, aztán tudtok bulizni.
-Nagyon jól néz ki, uram! -Köszönöm, Patrice! Nem látta Josét?
Ö, nem, tudtommal épp Mrs. Kellnek segédkezik. Én nem segíthetek?
Ö, meg akartam kérni, hogy menjen el Roryért és Sarah-ért
a reptérre. Mondtam, hogy itt lesznek?
Igen! Nagyon izgalmas. Szeretné, hogy elküldjem értük Carlt vagy Eddie-t?
Nem, akkor megkérem Simone-t, hogy küldjön oda egy kocsit.
Á, nem fogja fent találni. Mrs. Kell ma reggel elbocsátotta.
Mit csinált?
Kirúgtad Simone-t?
Á. Igen, kirúgtam. És?
És meg vagyok lepve. Miért?
Mert nem bízom benne.
Nem éppen tegnap döntöttél úgy, hogy elő fogod léptetni?
-Hát, tudod… -Nekem dolgozik, ezért ez az én döntésem,
és csak rám tartozik.
Oké, mégis meglep, hogy még csak meg sem beszéltük.
Mit kéne megbeszélnünk?
Jóban vagytok! Mintha testvérek lennétek.
És kifejezetten kegyetlennek tűnik azután kirúgni, hogy megtudtuk,
milyen pokoli volt a gyerekkora. Itt van az apja,
Ethan meg lezuhant a szirtről. Szóval szörnyű az időzítésed.
Ellopta a fülbevalóm. És pont rajtakaptam.
Melyiket?
Ezt.
Minden ékszeredet kölcsönadod neki. Úgy öltözteted, mint egy babát.
Kizártnak tartom, hogy meg akart lopni.
Hát, nem tudom, hogy miért tette, amit tett,
de nem tisztelt, és elvette volna azt, ami az enyém,
és ezt nem tűröm. Tehát végeztünk.
Oké, ennyi. Mintha itt sem lett volna.
Ó, nagyon érdekel téged a sorsa.
Hát, én… csak szerintem nagy szíve van.
Aranyból van a szíve. És szeretem őt, mégsem lehetett az enyém, igaz, Pete?
Nem kaphatjuk meg, amire vágyunk.
Miss DeWitt? Fáradjon be!
-Na, véégre, vigyél ki innen! -Jó ég, Lily! Te vagy az. Lily!
Kevin! Uramisten, úgy hiányoztál, kisanyám! Rád akartam keresni Instán,
de elveszett a telóm a kádban.
-Ó. -Hogy megy a szektás mentőakció? Aggódtam!
Faszán. Mit csinálsz itt megint?
Nem tudom. Próbálnám meglovagolni ezt a csődöört!
-Ne, ne, ne lehelj rám! -Nem fogok. -Abbahagynád?
Ezt az Adoniszt este partra mosta a víz egy esküvőn, ahol ott voltam.
Tök pucéran mászott ki a vízből, mint Daryl Hannah a Csobbanásban!
Még jó, hogy a talált tárgyak közt van ruha a részegeknek.
De nem részeg voltam, hanem hipotermiám volt!
Nekem hipotireózisom van.
Életem legtraumatikusabb élményén vagyok túl.
A! Már megint kezdi.
Máris hozom a nyomtatványokat.
-Magával ragadott a dagály. -Köszönjük!
Az egyik percben még a sekély vízben pancsoltam, a következőben meg vagy egy
kilométerre rángatott a parttól egy áramlat…
Á, Jézus Mária. És újra meg újra a sziklához baszott. Azt hittem, hogy
meghalok!
Ez tényleg nagyon durva, de örülök, hogy jól vagy.
Aztán viszont megvilágosodtam.
A sötét áramlat te voltál.
Te… Te beteg hatással vagy rám, elvégre mit keresek ezen a szigeten,
Devon?
Majdnem megözvegyült a nejem, és majdnem elvesztette a fiam az apját,
méghozzá miattad!
Nem! Nem, Ray, nem én hívtalak ide a szigetre! Te akartál jönni. Te akartál
meztelenül úszkálni!
Nem. Te tetted ezt velem. Te tetted!
Ne csapjam pofán?
Haza akarok menni. Allie-hez és Masonhöz, róluk szól az életem. Haza akarok menni.
El kell mondanom valamit, Ray.
Jó, hát, én kérek elnézést! Azt hittem, meghaltál, baszd meg!
És minek veszed fel egy halott telefonját? Mi bajod van?!
Vagy tizennégyszer hívott, basszus! Tudni akarta, hogy hol vagy!
Tökmindegy, hogy hányszor hívott!
-Ne rugd már a vödrömet, te paraszt! -Jose! Segítenél?
Megyek!
-Harminc éve szopatjuk egymást! -Na, menjünk!
-Ki trappol be az óceánba pucéran?! -Gyerünk, gyerünk!
Gyerünk, nagyfiú! Ne, ne, ne!
-Hiszen te mondtad! -Elég, elég, elég!
Hallasz engem, Simone?
Nem?
Arra sem emlékszem, hogy miért vagyunk itt.
Elfelejtek mindent, amire emlékezni szeretnék,
és emlékszem mindenre, amit elfelejtenék.
Például a rendőr arcára, aki azért jött, hogy elvigyen téged.
És arra, ahogy azt kérdezte, elfelejtette, hogy van itt egy gyerek is?
Nem etettelek. Magadra hagytalak a szobádban,
ki tudja, meddig.
Becsuktam az ajtót, amikor szólongattál.
Sajnálom, Simone.
Sajnálom.
Hé!
Devon most el fog menni.
És akkor megint kettesben leszünk. És…
…ezúttal jobban fogok igyekezni.
Simone?
Simone!
Kurva jól időzítettél, tényleg pont most kell mindenkivel
őszintének lenned, D!
Pá, Kevin! Még találkozunk.
Szia, Lil! Vigyázz magadra!
Hol van Simone?
Helló!
Pont magára gondoltam.
Hm.
Sajnálom, hogy kirúgták, Simone. Tudom, hogy az én hibám, helyre fogom hozni.
Már amúgy sem szeretnék itt dolgozni.
De, ö…
…mielőtt elmegyek, mondanék valamit.
Tessék, Peter? Hallgatom.
Hol van most, Jose?
Éppen vezetek, miért, mi a baj?
Egyedül van?
Ö, nem, nem, Bruce-szal vagyok, és Devonnel,
és tudja, az… ápolóval. Miért, mi az? Történt valami?
Igen. Csak ne hangosítson ki!
Oké, pillanat. Máris, pillanat.
Hallgatom.
Igen.
Igen. Hogyne. Persze.
Rendben. Értettem.
Bocs, emberek, változott a terv. Nekem most vissza kell mennem.
Várj, várj, várj! Akkor én kiszállok. Hazamegyek.
Oké.
Várj, ö… Várj, biztos vagy benne?
Csövi, D.
Minden jót!
De hogy fog…?
-Szia! Nem láttátok Petert? -Nem, Mrs. Kell. Pezsgőt?
Nem. Megkeresnéd, kérlek?
Rendben. Ti ketten maradjatok a kocsiban, kérlek!
Ne szálljatok ki, mert mindjárt visszajövök!
Hm.
Apa, maradj itt, kérlek! Megkeresem Simone-t.
Mi ütött magába?
Baszki.
Meglepetés.
Ugye áll még a ma esténk?
-Figyelj, én-… -Jaj, ne.
Nagyon szeretnék menni. Tényleg! De nem lehet.
Kár. Pedig nagyon vártam.
Legközelebb.
És, ö, köszönöm.
Hogy ilyen kedves voltál hozzám.
Vettem egy csomó gyümölcsöt, palacsintát akartam sütni.
Ne haragudj, mindjárt jövök!
Egy pillanatra megbocsátanátok, kérlek? Köszönöm.
-Te meg mit keresel itt? -Hol van Simone? Itt van?
Nem, azt hittem, már elvitt titeket a komp.
Basszus, elvesztettük.
-Miért, nincsen Joséval? -Nem, lelépett. Egyébként meg jó
nagy szemétség volt, hogy kirúgtad!
Kérlek, előkerítenéd Petert a kedvemért?
Egyébként Simone még az ingyen kóstolókból sem vesz! Rohadt keményen
megdolgozott mindenért, ami az övé! És teljesen megsemmisítetted őt, mert képes
lenne megcsókolni a lábad nyomát is, te picsa!
Azt sem tudod, miről beszélsz, Devon.
Itt játszod az agyad a hülye madaraiddal, azt mondod a húgomnak, hogy ide tartozik,
hogy a barátja vagy, aztán meg kirúgod - miért? Mert úgy tartotta kedved?
Nem beszélnél halkabban?
-Ó, hogy beszéljek halkabban?! -Idehívnád hozzánk Josét? Nagyon köszönöm!
Én már az első pillanattól fogva átlátok rajtad.
Jól hallottad, én. Igen,
én. Tudod, hogy mi vagy?
Megmondom én: megalomán, szektavezető,
ribanc, kurva és még gyilkos is!
Jól hallottad! Mind tudjuk, mit lettél Jocelynnal.
Jocelyn Kell Washington államba költözött, egy szigetre.
Több mint tíz éve nem mutatkozott már nyilvánosan,
ugyanis tönkretette az arcát egy plasztikai
beavatkozás a válás után.
Artériát szúrtak, ami nekrózist okozott, a fél arca elhalt,
az egyik szemére pedig megvakult.
Ami nagyon szomorú, rettenetes fájdalmai vannak,
mi pedig ezért tiszteletből nem beszélünk róla nyilvánosan.
Ó.
Van még valami, amit jólesne kimondani a barátaink előtt,
mielőtt Jose kikísér?
Nem, végeztem.
Köszönöm. Jose akkor máris kikísér.
Hol van Jose?!
Jó, egyedül is kitalálok.
Végeztem.
-Szép munka. Köszönöm, barátom. -Hogyne. Pedro!
Biztos, hogy megint ezt akarja?
Biztos.
Csúnyán is végződhet.
Ezért van itt maga.
Hogyne.
Ay, Dios.
Másról sem beszél, csak a baconös palacsintáról.
Ne! Nem, ez elképesztő. Az ember egyáltalán nem is gondolná, hogy…
Michaela?
Ó! Ó.
-Beszélnünk kellene. -Most éppen benne vagyok valamiben.
Most rögtön, kérlek.
Bocsássatok meg, kérlek! Mindjárt jövök. Köszönöm.
Kimennének néhány percre? Kérem, köszönöm szépen!
Mi történt? Mi olyan fontos, hogy most rögtön meg kell beszélnünk?
Nem vagyok boldog.
Sosem voltam boldog ebben a házasságban.
Amiatt mondod, ahogy a gyerekeidre reagáltam? Mert elismerem, hogy meglepett,
de most már örülök! Én örülök, hogy itt lesznek.
Szisztematikusan ellehetetlenítetted, hogy együtt legyek a tulajdon
gyermekeimmel, egy évtizeden át! Akármennyire próbálom is meggyőzni
-magamat, hogy… -Uramisten, már megint?
Te tetted tönkre a kapcsolatodat velük! Te udvaroltál nekem!
Te hagytad el Jocelynt!
Te hagytad, hogy én legyek a szemét!
Elbocsátalak, Kiki.
Mégis miről beszélsz? Hiszen zajlik a gála!
Sajnálom, ha hirtelen jött…
…de láttam, és nem tudom meg nem történtté tenni.
Mit láttál?
Úgy töltötted volna ezt a napot, a hátralevő életünket,
hogy kompromittáló képed van rólam, elrejtve egy széf mélyén.
Simone elmondta.
Igen! Simone-nak elég fontos voltam, hogy figyelmeztessen. Igen!
-És megsemmisítettem a fotót. -Semmire sem készültem vele. Az a kép
csak… Az a kép csak biztosítéknak kellett.
Egy jó házasságban semmi szükség biztosítékra.
De itt igen. Az ügyvédeid gondoskodtak róla.
Én feladtam a karrieremet, de a szerződésed csak
a kurva petefészkemet tartja bármire is!
A madárház az enyém, és akarom!
Senki sem tud úgy gondoskodni
a madarakról, mint én!
Simone tud.
Ne légy a marha, aki az asszisztenst keféli!
Ez nem Simone-ról szól.
Hanem rólam.
Arról, hogy szeretetre és fényre vágyom az életben. Azt akarom,
hogy az utam ezen a bolygón legyen tele értékekkel…
…és jó dolgokkal.
-Annyira elcsépelt vagy! -Azt akarom, hogy a gyerekeim és az
unokáim itt rohangálhassanak! Még az is lehet, hogy lesz még
egy gyerekem! Ki tudja?
Egy újabb gyerektől sem leszel már fiatalabb, Pete.
Hm.
Jó, hát azt hiszem, hogy a folytatást innentől
már átvehetik az ügyvédeink.
Jose?
Ó, én… Ö, nem, én… Én magamtól is kitalálok, ez…
Milyen gyönyörű vagy a ruhában, amit tőlem kaptál.
Hey-hey!
Egyébként tényleg nagyon csinos vagy.
Ehhez kétség sem fér, Miss DeWitt.
Lenyűgözően fest, mi amor.
Köszönöm, Jose.
Ha megbocsátanak.
Jól vagy?
És te?
Igen.
Szia!
Hé, hol van… Hol van a ruhád?
Mi ez az egész?
Hogy érted?
Most Peterrel vagy?
Aha, igen. Ez így… Gyakorlatilag most történt. Ö…
Nézd, még a kezem is remeg! Egymásba botlottunk a parton. Uramisten,
mint két mágnes! Elkezdtünk beszélgetni, és a végén mondtam, hogy oké, pá.
Aztán ő meg így: Várj, valamit el kell mondanom! Azt hiszem, hogy szeretlek. És
-aztán, amint kimondta, én, én… -De mi van Michaelával?
Mi lenne Michaelával?
Ha nincs a hasznodra, engedd el!
Hűha!
Oké.
Hűha. Oké. Várjunk, mi volt ez a nagy ítélkező hangnem?
Elszeretted a férjét!
Ő kezdte, én nem akartam tőle semmit!
Nem kéne besétálnom egy ajtón,
ami kinyílt?
Aha, oké. Sok sikert az ajtódhoz!
Devon, várj, ne csináld! Ez a mai nap végül tök jól alakult!
Engem nem rúgnak ki, te nem mész haza apával, itt van Morgan,
és eszméletlenül dög az öltönyében, szóval el tudod képzelni,
milyen klassz lesz ez az este?
Ja, aha, el tudom.
Tudom, hogy milyen klassz este lesz.
Mi viszont hazamegyünk.
-Devon, ne már! -Szeretnék gondoskodni apáról.
Amikor otthagytam a fősulit miattad, az életem legjobb döntése volt.
Szerintem nem is érted, hogy milyen büszke vagyok magamra,
amiért megtettem.
Nem voltál a hasznomra, mégsem engedtelek el.
De most már muszáj.
Miért mondod ezt ennyire drámaian? Nem mintha…
Nem mintha nem találkoznánk többé.
Szó…
És ősszel a városban leszek. Na? Küldök neked repjegyet,
és elmehetnénk pedikűröztetni. Meg színházba!
-Ja, az jól hangzik. -Oké. Jó.
Oké.
Mennem kell. Tudod, ez most… Tudod, sok a dolgom, de, ö…
Ühüm.
…Szeretlek.
Tudod?
Én is szeretlek téged.
Viszlát.
Gyertek közelebb kicsit!
És máris kezdhetjük úgy, ahogy mindig is szoktuk, a köszöntőmmel.
Igyunk mindnyájatokra!
Csirió!
Köszöntjük kedves utasainkat! Ma nyugodt idő várható a vízen,
így egyelőre nem számítunk késésre.
Nincs is ennél jobb a világon. Két tejszín, két cukor.
Hm!
-Finom. -Emlékeztem.
Igen. Szép volt.
Nagyon rendes lány vagy.
Kösz, apa!
Nem foglak elfelejteni.
Figyelem, kérem szálljanak fel! Kérem szálljanak fel, a komp máris indul!
Hé, apa! Ne menj sehova, jó? Mindjárt jövök.
Leülhetek?
Láttalak felszállni, és szerettem volna mondani valamit.
Bár, ö… nem tudom, hogy micsodát.
Talán azt, hogy sajnálom.
Mit sajnálsz, Devon?
Ó! A gyilkossággal vagdalkozást, meg…
…a szektás gyanúsítgatást, tudod? A kisebb lopásokat.
Azt a pár piperecuccot, meg aranynyakláncot.
Hm.
Bocsánatkérés elfogadva.
Most mihez kezdesz?
Istenem, még fogalmam sincs. Na és te?
Hazamegyek apámmal.
De szerintem külön fogok költözni.
Tudod. Mint egy felnőtt.
Egy fényes lakásba.
Beválthatnád azt a csekket, amit adtam.
Ó, nem, mármint, nem érezném helyesnek, hiszen az tízezer dollár.
Az ember ritkán kap bármit is ingyen. Váltsd be gyorsan, amíg megteheted!
Oké.
Kösz, Michaela.
Hey-hey.
Egyébként is mi ez a hey-hey-es izé?
Jaj, semmi különös! Csak ezt szoktam mondogatni,
és aztán olyan mottóvá vált.
Az emberek bármit megtesznek Mrs. Kellnek, ő diktálja a szabályokat.
Szerinted a húgom jól meglesz a férjeddel?
Nem.
De ki tudja? Nem igaz?
Biztos Jocelyn is ugyanezt gondolta rólam, mégis elég sokáig húztam.
Csak tizenhárom év után jutott arra, hogy szörnyeteg vagyok.
Nem vagy szörnyeteg, Michaela.
A húgod sem az.