Vyber zelenou a vyhoď Sang-jona.
- Dobře, změním barvu na zelenou. - Takhle.
To mě ale vytlačíš.
- Správně? - Ano.
Momentíček.
- Vyberte zeleného hráče a... - Máš chvilku?
- Vyhoď ho. - No jo.
- Chytils hrozný amok. - Vyhodil jsi mě.
Ne, musíme ho vyhodit.
- A to proč? - Se-dole.
Řekni mi, proč je to nutné.
- Vyhodil mě. - Dám ti dílek.
Myslíš, že bych to dělal jen kvůli dílku?
- Nic jsem nestihla. - Jsi vtipná.
Měl by říct pořádný důvod.
Na konci mě vyhodil.
Už ho někdo vyhoďte.
- Můžu někoho přesunout? - Ano.
- Na 126. - Hlavně ho rychle vyhoď.
Mohl jsi ji vrátit. Nevadilo by mi skončit na druhém místě.
Posouvám Paka Sang-jona na 126.
Pak Sang-jon byl právě vyloučen.
Obdržíte token o vyloučení.
Začíná jít do tuhého.
Paku Sang-jone, položte kámen na start.
Tak proto je ta hra tak dlouhá.
Koho by to napadlo?
Položil jsem kámen.
- Je směr správný? - Jediná možnost.
Promiň, Sang-jone.
Nespojil jsem si tvoji a Se-dolovu zelenou.
- Jinak... - Nevadí.
- Na řadě je Jun So-hui. - Neposuneš Či-jong, ať vyhraje?
Pokud změním barvu na fialovou, můžu ji posunout.
So-hui mě může přesunout.
Tak to stejně neskončí.
Pokud to skončí tady...
Na to není co říct. Je to pět na pět.
Počkat. Ty vado. Pane krupiére.
- Pokud skončím s bílou nahoře... - Teď jsem se ptala.
Psychologická válka?
- Pokud tam půjdu, budu vyloučená? - Které políčko máte na mysli?
Pokud se přesunu na G s bílou nahoře,
vyloučíte mě za to?
Po vašem přesunu hra skončí.
Mně jste předtím neodpověděl, ale teď...
To ještě nebylo pravidlo o vyloučení odhaleno.
PRVNÍ UTAJENÉ PRAVIDLO
Takže jsme o pravidlu ještě nevěděli?
- Přesně tak. - Ptala ses brzo.
- Bezva. - Tak jo, jdeme na to!
Takže v tom případě se přesunu na pole číslo 89.
Je to jeden zvrat za druhým.
Přesouvám na pole 89.
Jun So-hui, vyberte fialového hráče a posuňte ho o jedno pole.
Pole číslo 131.
Přesunu ji na 131.
Přesouvám na 131.
Kang Či-jong, vyberte modrého hráče a posuňte ho o jedno pole.
- Koho? - Můžete přesunout jen 7highe.
- To ale pro něj nebude dobré. - Nebude příští tah poslední?
- Budeš v první pětce. - Jo?
- Musíš jít dozadu. - Přesunu 7highe na 111.
Přesouvám na 111.
- Jo. - Prosím.
7highi, změňte barvu kamene.
Vyber si modrou a pošli ji sem.
Ale to by hra skončila. Moment.
Musím vědět, že to je ta nejlepší možnost.
Vyhraje Či-jong. Kdo bude druhý? Kdo má nejvyšší číslo?
Pokud skončí, je po všem. Tito hráči dostanou body. Ti, co jsou tady.
- Byl jsem hodně útočný. - Ukončeme to.
Když půjdu do vězení, mohli by mě dorazit.
Pokud 7high změní barvu na modrou a pomůže Či-jong vyhrát,
obdrží těchto pět hráčů vzhledem k jejich pozicím dílky
a Pak Sang-jon, hráč s jediným dílkem, zamíří do vězení.
Proto jsem se pozastavil. Koukněte na tohle.
Může někdo z jiného týmu v příštím tahu posunout modrého?
- Prověříme to. - Prověříme všechny možné změny barev.
- Nic. - Žádná modrá. Nahoru.
- Tady nic. - Ani tady.
Dobře, nerad to říkám, ale chci, abys to ukončila,
protože pokud hru neukončíš, začnu ji od začátku.
Pokud Justin Min, jehož tah se blíží, přesune svůj kámen k 7highovi,
zčervená a bude mít možnost změnit barvu.
Pokud si vybere modrou,
může vyloučit Kang Či-jong.
- Ukonči hru. - Naše tahy...
- Jo. - Čistě ze zvědavosti.
- Proč to neukončíš? - Snažíme se ho nějak zachránit.
- Ano. - Nejde o vyloučení.
Pokud skončím ve vězení, roznesou mě na kopytech.
- Co? - Nepřátelé...
Jsem vyřazený?
Prosím tě.
Svoji reputaci sis už vybudoval.
Ve hře ve vězení hraje každý...
- To ani ne. - ...sám za sebe.
Sang-jon ve vězení ve vyřazovacím zápase vypadne.
- Nemůžeme ho tam poslat. - Úplně vězeňský kápo.
Tak jdeme na to. Přesuň tam Či-jong, ať vyhraje ona.
Pokusím se to tam přežít. Zítra mi dej dílek.
- Dostaneš ho. - Měli jsme chránit nejmladšího.
Asi nemáme na výběr.
Odsud... Kruci.
Vybírám si modrou.
- Správně? - Ano.
7highi, vyberte modrého hráče a přesuňte ho o jedno pole.
Či-jong o pole vpřed.
Přesouvám Kang Či-jong na pole G.
- Gratuluju. - Dobrá hra.
- Dám ti dílek. - Bezva.
Kang Či-jong překročila cílovou čáru.
Hra Neznámo skončila.
To bylo těžké.
Přijde mi, že mám na rukou krev.
- Promiň. - To nic.
Ještě jsem tady.
Měl jsem to čekat.
Byla to moje vina.
Měl jsem si ty tahy promyslet až do konce.
Toto jsou zbylá utajená pravidla.
PRAVIDLA NEZNÁMA
- Tři v řadě. - Diagonálně.
JSOU-LI TŘI POLE STEJNÉ BARVY V ŘADĚ (I DIAGONÁLNĚ), HRAJTE ZNOVU
Přesuňte kámen ještě jednou.
- O čtyřech nic. - „Tři čí více polí stejné barvy.“
- Já že je jich víc. - Tři.
- Takže jsem to pochopil špatně. - Na které pravidlo jsme nepřišli?
O té žluté.
JSTE-LI ŽLUTÍ, PŘESUŇTE JAKÝKOLIV KÁMEN
Pak Sang-jon se zde mohl posunout ještě o jedno pole
ne proto, že měl ve svém okolí tři žlutá pole,
ale proto, že ta tři žlutá pole byla seřazena diagonálně.
Změnil jsem se na žlutou. Neměl jsem mít o tah navíc?
V téhle chvíli neměl tři barvy v řadě,
tudíž tah navíc nedostal.
Nyní sdělím umístění hráčů.
Hráči, kteří se umístili do pátého místa, obdrží dílky.
To vážně?
Kang Či-jong obdrží tři dílky, Zatímco 7high, I Se-dol, Justin Min
a Jun So-hui obdrží po jednom dílku.
Nyní k výsledkům úkolu o cenu.
Jelikož nebyl nikdo vyřazen, žádné peníze do fondu nepřibyly.
Zde je momentální počet dílků hráčů.
Kim Ha-rin, 7high, I Se-dol a Justin Min mají stejný počet dílků.
Jak to, že mám jen jeden?
Jelikož má Jun So-hui nejvíce dílků, vybere, kdo se přesune do ubikace.
Pošli mě prosím do vězení. Bavilo mě to tam.
Naložili to na tvá ramena.
- Tohle jsem nečekala. - Myslím to upřímně.
- Čtyři s dílky. - Ha-rin, jdi do ubikace.
Podle mě si vybere 7highe.
- To jo. - Ti dva hráli spolu.
- Co myslíš? - Prohodíme to?
Já nevím.
Asi ti o tom řeknou, ale v tom vězení asi něco je.
- Pokud jo, půjdu do toho. - Asi jen to, o čem už víme.
Jasně.
- Budeš muset riskovat. - Jo.
Takže vybírám... Cítím se hrozně. Co mám jako dělat?
- Co to tak trvá? - Je nerozhodná.
Nevybere 7highe? Počkat. Bylo by lepší, kdyby šel 7high.
Nad čím tak přemýšlíš? Vybralas 7highe, ne?
Nelíbí se jí, že se lidi seskupinkovali.
- Nech toho. - Nechci, aby tu díru zítra zabetonovali.
Prostě se rozhodni.
Do ubikace
vybírám 7highe.
Do vězení půjdou zas ti samí.
- Je to tak lepší. - Jo.
Bude lepší, když o tom poklopu budeme vědět jen my.
- Zítra se na to vrhneme. - Jo.
Už jsi ty dílky dostala? Ukaž.
Jo. Jsou v něčem jiné?
Kim Ha-rin,
Son Un-jo,
Čchoi Hjon-džun, I Se-dol,
Justin Min,
Pak Sang-jon. Rozhodnutí, kdo půjde do vězení, padlo na vás.
Hráči, odeberte se prosím do vám přiřazeného ubytování.
- Promiň, chceme toho po tobě moc. - To zvládneš.
Omlouváme se.
- Sang-jone. Hlavně se vrať. - Jo.
Budeme ti fandit.
Ahoj, Či-jong.
Přežijte do zítřka!
Sang-jon si vzal párek.
Rychle ho sněz.
- Všechno ti seberou. - I tohle?
Dojez ho, ať ti ho nevezmou.
- Jinak ho vyhodíš. - Jez!
- Dělej. - Sněz ho!
Tohle si vezmu.
Měl sis ho nacpat celý do pusy.
To je sranda.
Hráči, odeberte se nyní do ubikace.
Jsem ráda, žes vyhrála.
Myslím to vážně.
Ty jo, je to tu strašidelné.
Není to tak hrozné.
- Tak teď budu mít špatnou pověst. - Můžeš to brát jako karmu.
Hrozně jsi kolem sebe vířil prach.
A tím jsi narazil. Šel jsi do boje jako první.
- Jo. - Domove, sladký domove.
A jsme tu zase.
Je fajn tu mít Se-dola.
Vězení je asi mým osudem.
Cítím se tam jako doma.
Je fajn se sem zase dostat i s přáteli.
Jako by vás dotáhli na jatka.
Nevěděl jsem, jestli přežiju.
Neboj. Dá se tu bydlet.
Sang-jone, provedeme tě tu. Nejdřív se převleč.
Oblečení.
Jasně.
Jsi v pohodě? Ty pláčeš?
Jo, trošku.
U večeře si popovídáme.
Asi bychom se zítra neměli rozdělovat.
Vyostřuje se to. Vězení versus ubikace. Ale začali oni.
To jo. My za to nemůžeme.
Jen doufám, že se tomu zítra vyhneme.
Čistě ze zvědavosti, kdybychom to hráli znovu,
měli byste pořád v plánu nechat to plavat?
Je to hra a vyhraje jen jeden.
- Lidi musí vypadávat. - Jo.
Jestli jsme museli být tak krutí? Já mám svědomí čisté.
Pokud chceme mít potenciál, musíme mít bojovného ducha.
Porážet lidi s poctivým úmyslem
z vás dobrého hráče neudělá. Dobrý hráč je ten, který přežije.
Z objektivního hlediska
je na tom tým, který šel do ubikace, dost dobře.
Jsme na tom líp, máme víc dílků.
To, jestli jste v ubikaci nebo vám hrozí vyřazení ve vězení,
ovlivní vaši psychiku i to, jak si druhý den ve hře povedete.
- Zítra... - Jako by už uběhly čtyři dny.
...se zase budu snažit přežít.
- A vy taky. - Jo.
Určitě se budeme snažit všichni.
Na záchranu ostatních zapomeňte.
Hrajme o to, kdo přežije.
V pravidlech stojí, že každý den bude vyřazen jeden z nás.
Nemůžeme přemýšlet stejně.
Až z toho třeští hlava.
Na co teď narážíš?
Tím chtěl říct, že posílat lidi domů je součástí hry.
Nemůžeme tu zůstat navždy.
- Jo. A já jsem neměl důvod mu pomáhat. - Jak to?
Se 7highem jsem se nebavil. Jen jsem opakoval po tobě.
- Upřímně, já taky. - Jo.
Kvůli dílku bych změnil strany. Stálo by to zato.
Odteď žádné aliance. Hlavně ne se 7highem. Jestli se staneme nepřáteli, tak ať.
Vězení není zas tak hrozné, jen...
musíme přijít na to, jak dál.
Promyslíme to po zápase.
Já.
Musím jít.
- Chceš dolů? - Jo.
Přemýšleli jsme,
co mu řekneme.
- Musí to vědět. - Jo.
- Jinak to nejde. - Ne.
Naštěstí se tu sešla zas ta samá parta,
takže jediný, na koho si musíme dát bacha, je on.
Nebo ho můžeme vyřadit během zápasu.
- Jo, to není špatný nápad. - Že?
- No... - Bezva nápad.
Neměl by nám to mít za zlé, on zradil nás.
- Ale je to... - Ty jo, Justine.
- Dobrý nápad. - To jo.
Jasně. Tak jo.
Hele. Slyšelas nás?
- Co? - Justin je hustý.
- Jak to? - Navrhl v zápase vyřadit Sang-jona.
- To je jasné, ne? - Vážně?
Pokud to zjistí, může o tom říct ostatním.
- V tom zápase... - Ano.
- Pokud bude příležitost... - Tak ho uložíme ke spánku. Víte...
Ty máš dobrou vyřídilku.
Probereme to pak. Zjistíme, co budeme hrát.
- Vyřešíme to pak. - Jo.
Kamarádi?
Kamarádi nejsme.
Asi se nám nese večeře.
- Mňam. - Vězeňské jídlo má své kouzlo.
To vážně?
- Dobrý. - Kousni si.
- Co jste měli k večeři? - V ubikaci? Hovězí.
- Fakt? - A se spoustou příloh.
Bylo to jako královská hostina.
- Dnes chutná o dost líp. - Myslíš?
Dnes na něm jsou zrnka soli. Včera byl bez chuti.
Stali se z nás odborníci na chleba.
Byl hrozně okoralý.
Jako by byl celé hodiny na vzduchu.
Ve vězení musí být z nováčka nadšení.
„Hele, bažante. Na kolena.“ Určitě ho šikanují.
Už jenom to oblečení.
- To je jasné. - To by neudělali.
Spíš: „Nechal ses jimi ovládat. A co z toho máš? Skončils ve vězení.“
- To zas ne. - Není to manipulace?
Nejmladší člen naší aliance je ve vězení.
Musí to být velký rozdíl.
Protože tys tu včera nebyl.
Včera jsem hrál nejhůř ze všech, ale jako jediného mě zachránili.
Dnes jsem si díky nim vedl líp.
- Ale oni mě poslali do vězení. - Nenapadlo mě, žes to dělal pro ně.
Byl jsi obětní beránek, aby si nemuseli ušpinit ruce.
Schovávají hlavu do písku jako neviňátka.
Co to má být?
On se ale celou dobu do té hry zapojoval.
- Nezneužili jsme ho? - Ne.
Sang-jun to určitě pochopí, ale nebude to brát vážně.
Jako jediný skončil ve vězení.
- Asi bude v pokušení. - To je jasné.
Bude to na něm.
Zítra chci tu alianci jednou provždy vyřadit.
- Tu jejich? - Jo.
- Jak? - Nechci, aby měli dílky.
Chceš je o ně připravit? Nebo co?
Přijde mi, že k nim máš blízko. Nejste si blízcí?
- Oni mě zradili. - Oni tě zradili?
Jo. Proto jsem tady.
Mohli klidně počkat
a dát mi šanci získat body a dílek, který by mě zachránil, ale poslali mě sem.
Upřímně, hodně jsem dneska útočil, a oni mě pošlou sem?
- Chápu tě. - Takže tě zneužili.
Nepřijímají zodpovědnost za tvé přežití.
Nemyslel jsem to vážně. Chtěl jsem si je získat.
Nemyslím, že by se mé pocity k alianci nějak změnily.
Jen doufám, že dostanu možnost je dohnat v počtu dílků.
Chtěl bych to dneska zkusit.
- Co? - To, o co se pokusila Sung-hjon.
- To asi všichni. - Musím to dnes zkusit.
Ne, brzdi trochu. Je tu plná místnost lidí...
- Všichni to vidí stejně. - Chceme to zkusit.
- Proto tu taky jsme. - Zajímalo by mě, o čem ta hra je.
- O co v ní asi jde? - Tah jezdcem to podle mě nebyl.
Ne, já myslím, že to být klidně mohl.
Asi to je herní deska 7 krát 7, na které stojíš.
7highi, potřebuju ti něco říct. Chtěla bych ti dát jeden dílek.
Chtěla jsem dílky získávat postupně, nenapadlo mě,
že skončím na pátém místě.
- To je celá ona. - Mohl by pomoct.
Vezmi si ho.
- Blahopřeju. - Zaslouženě.
Dnes mi přišlo, že hodnota dílků byla neskutečně vysoká.
Nicméně hrál celou dobu s námi
a z nás všech měl nejmenší počet dílků.
Jun So-hui...
Pak budu...
„Vemte to zpátky!“
„Koho byste vyřadila?“ „7highe.“
Chce ho dostat zpátky.
- „Ten má být můj!“ - Pokud mě vyřadí So-hui, půjdu domů.
- „Je můj!“ - Odešel bych.
Vedeš hrozné řeči.
- Co se tam stalo? - Myslíš to tajemství?
Jo.
- Když to řeknu, odpustíš mi? - No tak.
Musím si je získat, aby mě nezničili.
V posilovně je tajemství.
Nejsou tam jen stroje?
A je tam něco, co nefunguje, jak by mělo.
Když vyřešíš hádanku, uvnitř najdeš inbus.
- A dál? - Můžeš jím něco otevřít.
Jestli ale půjdeme zítra do vězení, nevyřešíme to. Možná ani pozítří.
Potřebujete na to čtyři různé dílky.
- Co? - Včera byly stejné.
A dneska nejsou?
- Vypadá ten dnešní jinak? - Možná.
- Můžu ho vidět? - Třeba jde o něco takového!
Každá strana vypadá jinak. Dílky patří do otvorů.
Jsou něco jako klíč.
- Ne čtyři dílky, ale strany. - Přesně.
Či-jong dneska dostala tři dílky. Určitě už na to přišli.
Asi si myslí, že potřebují čtyři různé dílky.
- Které ještě neviděli. - Jsou stejné?
Dostalas ty dílky? Ukaž.
Uvědomil jsem si, že nám něco uniká.
Některé obrázky jsou horizontálně, některé obráceně a v něčem se opakují.
Možná, že když je tam strčíš, objeví se had.
Nebo tam patří dílky, které jsou bez vzorku.
Dejme si pauzu.
Hjon-gju.
- Odpočiň si. - Určitě uslyšíme tohle.
„Pak Hjon-gju.“
- Čong. Ne Pak. - Pardon.
- Děláš to dobrým směrem? - Ještě o tom nevím všechno.
Ale klíč to určitě je.
Hodně štěstí.
- Hjon-gju, co děláš? - Co?
Chci na to přijít.
Takže mají jít v tomhle pořadí?
- Nevím jistě. - No tak jo.
Vidíš tam něco?
Snažím se tam něco uvidět.
Nic jiného se tu dělat nedá. Byl jsem připravený nejít spát.
- Je tu možnost. - Už jsi je tam strčil?
Ne. Kdybych měl osm dílků, udělal bych to.
- Štvalo nás, jak řekli Pak Hjon-gju. - Je to Čong Hjon-gju.
Můj kámoš se jmenuje Pak Hjon-gju. Pardon.
So-hui, podíváš se?
- Mám? Dva dílky... - Běž se podívat.
„Čong Hjon-gju a Jun So-hui...“
- Vyřazeni! - „Vyřazeni.“
- Ten vzor se opakuje. Opakuje se. - Jo?
To vím naprosto jistě.
Vidíš? Ten had vypadá úplně stejně.
Vypadá úplně stejně, ne?
Tenhle by mohl patřit sem. A tenhle asi ještě nemám.
- Co sem? - Tenhle?
Je trochu jiný.
Máš pravdu. Jsou jinak natočení.
Když jsem viděl, že se vzor a obrázky opakují,
napadlo mě, že tu o obrázky nejde.
- Ale myslím, že jsme na to přišli. - Tenhle?
Nebude to snadné. Možná ten dílek už neuvidíš.
- Chci ho tam hodit. - Kdyžtak ti dám svůj.
- Nic mě nenapadá. - Ale ten vzor na líci je úplně jiný.
Tady to tak není.
- Myslíš tenhle? - Jo.
Zjistil, že tam jsou podobnosti, ale nic nebylo jisté.
Nepřišlo mi, že jde jen o obrázky, a on to potvrdil.
Tak jsem tam jeden strčila.
I přes jiné vzory jsem myslela, že jeden tam sedět bude.
A tak jsem tam ten dílek dala do půlky...
Hele, není tam napsané „vložte“?
Píše se tam „vložte“.
Viděli jsme nápis.
- Třeba to je ono. - Ty jo.
- Znamená to „vložte“, ne? - Počkej.
Nebo ne? Když ho sem přiložíš, je tam napsané „vložte“.
Jestli to zkombinujeme jinak, třeba nám vyjdou ještě jiná slova.
Už jsme ale nic nenašli. Nevypadalo to, že se dílky a obrázky shodují.
Třeba stačí jen jeden.
- Možná jen jeden? Počkej. - Jeden.
Do toho s tím nápisem.
- Řekneme o tom ostatním? - Ne.
Bylo tu sedm hodin. Třeba může vyhrát jen jeden hráč.
- Jeden? - Jo.
To je možné.
- Asi by do toho nešli. - Chceš tam vložit svůj?
- Zrovna jsem dala jeden dílek 7highovi. - Proč?
Byla jsem nesvá z výhry, chtěla jsem uvolnit atmosféru.
- A tohle jsem nečekala. - Tak co?
- To je jedno. - Moc jsem nad tím přemýšlel.
Dobrá práce. Za tohle vděčím tobě.
Jak to bylo? Asi takhle.
Přilož to takhle a objeví se nápis.
To je vážně něco.
Asi ho tam stačí jenom vložit.
Co s tím? Musíme to promyslet.
- Proč? - Budeš muset hrát hru.
- Tak po večeři. - Najíme se.
To mě vážně baví.
Paráda.
Přišli jste na něco?
- Chcete to vidět? - Přišli.
Nikomu o tom neříkejte.
Zkoušel jsem, co šlo, ale ty vzory vypadají náhodně
a nic k sobě nepasovalo.
- Jenom tohle. - „Vložte“.
- Paráda, ne? - Vložils ho tam?
- Co to je? - Ty jo.
To stačil jen jeden?
ĎÁBLŮV PLÁN KOMNATA SMRTI
- Co to je? - Ty jo.
Stačil jen jeden?
Uviděl jsem bílou místnost.
Ty brďo.
Hrozně jsem se bála.
Byla tam bílá místnost.
A zahlédl jsem dílek.
Je tam dílek. Ještě ne.
- Jdu tam. - Neznáš pokyny.
- Určitě nevadí, když půjdeme dovnitř. - Ty jo. Paráda.
Asi pro toho, kdo dílek vložil.
VÍTEJTE VE SKRYTÉ MÍSTNOSTI
„Vstoupit smí jeden hráč. Jediná příležitost.“
Jdi. Dílek byl tvůj.
- Nechoď. - Už se mi vrátil.
USPĚJETE-LI, MÁTE VĚTŠÍ ŠANCI DOSTAT SE DO FINÁLE.
Mě nevyřadí.
Tak to jdi zkusit.
- Nějaký postih ale bude. - Jdi a vrať se.
Nechoď tam.
NEPŘEJETE-LI SI POKRAČOVAT, ODEJDĚTE.
Ty tam fakt jdeš? Vážně?
Když už jsme tady, tak půjdu.
Stejně ho nevyřadí.
Já tam jít musím.
- Nevyřadí ho. - Hladový?
Hjon-gju, nemůžeš tam jít s prázdným žaludkem.
Pokud nebudeme pokračovat, máme odejít.
- Po večeři se sem vrátím. - To je síla.
- Pokud ses rozhodl jít, najez se. - Jsi moje máma?
Vždycky se musíš nejdřív najíst.
- Může tam jít jen jeden? - Jo.
Chceš tam jít?
- Jo, ale jdi ty. - Řešilas to už od včerejška.
Dám ti jeden dílek.
Až se vrátíš? Děkuju.
Takže já jsem nepomohl?
Tys přišel na hodiny.
Jo, to je fakt.
- To já jen tak. - Stoupni si do řady.
Jen se obhajuju.
Abychom nezapomněli, žes pomohl. Hlavně nenápadně.
- On na to asi zapomněl. - Ještě žes mu to připomněl.
- Jaká tam asi bude hra? - Možná Tah jezdcem. Ten je pro jednoho.
- To asi jo. - Měl bych trénovat.
Jo, jdi trénovat.
Ano, to mám v plánu, ale...
- Co bude teď? - Nemám důvod to zamlčovat.
Zjistí to až z televize.
- Nejspíš jo. - Pragmatický přístup.
Zněl upřímně, ale to taky mohlo znamenat, že se stane pravý opak.
No...
Šel tam na rozhovor?
- Co? - Šel tam?
Ano, odešel.
Tak jo. Měli bychom... Teď by to šlo.
Cítím se hrozně, Sang-jon je hodně vstřícný.
Možná v dnešním vězeňském zápase...
Sang-jona? Ty jo.
Už jsme to řešili. Tak se to tajemství nedostane ven.
Přemýšlíme na tím,
že bude pro Sang-jona nejlepší, kdyby v zápase vypadl,
a pro nás že bude nejlepší, když to tajemství udržíme mezi námi,
jen nevíme, jestli to vyjde.
- Cože? - Je osm hodin.
Vězeňský zápas začne za 30 minut.
Na jeho konci bude jeden hráč vyřazen a opustí tak Ďáblův plán.
To jsem se lekla.
Nikdy to nečekám.
Nyní vám vysvětlím pravidla vězeňského zápasu,
který povede k vyřazení třetího hráče.
Dnešní vězeňský zápas se jmenuje Aukce času.
Aukce času?
Hráči musí přihazovat čas a hráč s vítěznou nabídkou obdrží token.
To zní dobře.
Každý hráč dostane před začátkem aukce desetiminutovou časovou rezervu.
Tato rezerva musí vydržet 19 kol přihazování
a bude měřena s přesností na desetiny sekund.
Desetina sekundy.
Každý hráč bude mít před sebou tlačítko,
které bude chráněno před zraky ostatních.
Každé kolo se začne stisknutím a podržením tlačítka všemi hráči.
Poté, co aukce začne, bude odpočítáno pět sekund
a začne odpočet časových rezerv hráčů.
Pokud se někdo nebude chtít kola zúčastnit,
může se vzdát tím, že před koncem odpočtu odejme ruku z tlačítka.
Hráči, kteří se účastní, odejmou ruku z tlačítka tak, aby přihodili ten čas,
který jim mezitím uplynul z jejich rezervy.
Jakmile z tlačítka odejme ruku poslední hráč, čas na tabuli se zastaví.
Hráč, který přihodí nejvíce času,
obdrží token.
Pokud během desetiny sekundy přihodí na stejný čas dva a více hráčů,
nebude po onom kole udělen token žádný.
Takže se to anuluje?
Jména účastníků nebudou během žádné aukce odhalena.
Odhaleno bude pouze jméno hráče s vítěznou nabídkou.
Zbývající čas rezerv hráčů
nebude žádným hráčům, ani jim samým, prozrazen.
Hráči se mohou pouze řídit tabulí s ubíhajícím časem aukce.
Hráči si tedy před účastí v dalším kole musejí pamatovat, kolik času již využili.
Musíš dávat pozor.
Hráč s nejvyšším počtem vítězných nabídek obdrží po skončení 19. kola dílek.
V případě remízy dílek obdrží ten hráč, kterému v rezervě zůstalo více času.
Pokud jim v rezervách zbyde stejný čas, dílek neobdrží nikdo.
Musí šetřit časem.
Hráč s nejméně vítěznými nabídkami bude z Ďáblova plánu vyřazen.
V případě remízy bude vyřazen hráč, kterému zbyde méně času v rezervě.
Hra začíná za 30 minut.
Naštěstí je to hra pro jednotlivce.
Posbírej co nejvíc bodů a ušetři co nejvíc času.
Společně můžeme jednoho hráče vyřadit.
Cože? A to jak?
Domluvíme se,
kdo kdy bude hrát a kdo zrovna hrát nebude.
Pokud ho chceme vyřadit.
Bude to jeden na jednoho a tenhle hráč bude mít víc času.
Můžou utratit víc času.
Takhle by to asi šlo.
Nevím, jestli budou ostatní pro.
- Jasně. Jenom říkám... - Já tě chápu.
Je to snadné.
Takže co s tím mám dělat?
- Tohle mě asi bude bavit. - Se-dol se už těší.
Proč se tak tváříš?
Nemůžeš použít pořádně žádnou taktiku.
Jdeš do toho?
Chci mluvit se Se-dolem.
A pak to tak uděláme?
Nebude to pět na jednoho, jak jsme o tom mluvili.
Jasně.
V téhle hře je každý sám za sebe, ne?
- Se čtyřmi tokeny tě nevyřadí. - Stačí hned čtyřikrát vyhrát?
Můžeš to zkusit takhle, nebo se o to pokusit až na konci.
Asi je lepší zkusit to vyhrát hned ze startu.
Na to může spoléhat víc hráčů naráz.
- To by nebylo dobré. - To ne.
A náš Hjon-gju se chystá vyrazit na výlet.
Chystáš se na výlet?
Různě tu zkouším a přemýšlím nad možným řešením.
- Tohle to asi není. - To asi ne.
Už to znám skoro nazpaměť, ale mohli by mi zavázat oči.
- Už tam šel? - Ne.
- Trénuje. - Co když se tam přiřítím?
- To mě nenapadlo. To by byl zvrat. - Byla by sranda.
Sedm, devět.
Jedna, sedm.
Naučil jsem se to nazpaměť, ale asi tam budou jiné mřížky.
Nadrtil jsem se číselné pořadí, pak jsem se učil na prázdné šabloně.
Učil jsem se schémata, zvážil možnosti, naučil jsem se to i pozpátku.
Až odejde, zbude nás tu jen pět. To není moc.
Protože tu není Sang-jon.
- Naučeno? - Ano.
- Hezky. Jsi borec. - Než tam půjdeš, vyzkoušíme tě.
Než tě tam pustíme.
Je čas jít.
Jdeme.
Vězeňský zápas začne za okamžik.
Hráči ve vězení, přesuňte se prosím do komnaty smrti.
- Hodně štěstí. - Zlomte vaz.
- Ano. - Jdeme na to!
- Jdeme na to. - Užijeme si to.
Hráči, můžete si vybrat svá místa.
Já půjdu sem.
- Vidíte něco? - Nevidíte nic?
Takhle ho zmáčkneš.
Jsou tu zrcadla. Třeba uvidím, co dělají ostatní.
Oni se dívají.
Asi tam musíš dát ruku, aby nic neviděli.
- Můžeš blafovat. - To jo.
- „Stisknuto.“ - „Až do konce.“
- A nestiskneš ho. - Musíš vyvíjet nátlak.
Druhý vězeňský zápas, Aukce času, právě začíná.
Začíná první kolo.
Položte prosím ruce na tlačítka.
- Se-dol mě znervózňuje. - Je to opravdový borec.
- Určitě vyhraje a vrátí se. - Jo.
- Sang-jon je nervózní. - To jsem taky.
Sang-jone, zlom vaz!
Nevzdávají to.
Kdo ho ještě drží? Už uběhla minuta? Celá minuta?
- Nikdo tlačítko nepustil. - Taky bych v prvním...
Pustil bys ho?
Takhle jich asi přemýšlí hodně.
Některé napadlo to samé.
Jsem mimo. Nedokážu říct, kdo ještě hraje.
Vůbec nevím.
Hned ze startu.
Nastavil jsem si čas podle toho, kdy jsem myslel, že to ostatní vzdají.
Ať zabijeme pět minut hned ze startu.
- Nevíš, jakou máš rezervu. - Ne.
Musíš mít přehled, jak dlouho tlačítko držíš.
- Klidně utratí tři minuty. - Ty, kteří to vzdali, to musí bavit.
Poznáš je podle úsměvů. Justin tlačítko pustil. Vypadá nadšeně.
Justine, to ty?
Já jenom chci vyhrát.
- Chceš přihodit pětinu své rezervy? - Jo.
Tak jo, fajn.
Dobře.
- Je konec. - Kdo vyhrál?
Vítězem prvního kola
je Son Un-jo.
- Zde je váš token. - Děkuji.
- Vydražila dvě minuty? - Asi.
- Asi strategie. - Snažíš se vyhrát vybraná kola.
PRVNÍ KOLO VÍTĚZ: SON UN-JO
Začíná druhé kolo.
Položte prosím ruce na tlačítka.
Sang-jone, nepanikař.
Začneš přemýšlet, kolik tě to bude stát...
- A začneš vyšilovat. - Pochybovat.
- Přijde mi, že to uvidíte. - Ty to vidíš?
Nevidím. To bych se tvářil jinak.
Měl bych sebedestruktivní sklony.
- Držel bys tlačítko deset minut? - Asi bych vyplýtval čas.
Začala jsem nějak špatně?
Všichni do toho šli naplno už na začátku.
Dvě minuty. Tak jo.
Nemají to jak poznat.
Musí si pamatovat sebe. Svoji rezervu.
Být si takhle nejistý...
- Dvě minuty 15 vteřin. - Asi Un-jo.
Vítězem druhého kola
je Kim Ha-rin.
Zde je váš token.
- Vedou si dobře. - Obě.
Jsou fakt dobré.
- Nebojí se toho. - Baví je hrát deskovky?
DRUHÉ KOLO VÍTĚZ: KIM HA-RIN
Začíná třetí kolo.
Položte prosím ruce na tlačítka.
Musíš tím časem šetřit.
Ha-rin to navrhla jako první,
že se budeme střídat.
Já budu hrát jen na jistotu.
Zbyl jsem sám?
Pro jistotu. My tři si vezmeme šest kol.
A potom se k nám přidala i Un-jo.
Udělám to takhle. Vyjde to.
Pokud nejsi v tomhle kole na řadě, pusť tlačítko.
Já jsem si vzal třetí, šesté a deváté kolo.
Vítězem kola je Son Un-jo.
Vítězem kola je Kim Ha-rin.
Hned na začátku jsem jim navrhl, ať spojíme síly.
Pokud to uděláme, můžeme někoho vyřadit.
Asi by to mohlo vyjít.
- Jdeš do toho? - Chci mluvit se Se-dolem.
Dobře.
Odmítli mě.
A o chvilku později
si spolu povídali, takže jsem si říkal, že asi budou spolupracovat.
Naštvali mě. A tak jsem začal přemýšlet, jak to udělat, abych vyhrál.
Nevím, kolik času využili. Krom těch dvou.
To ani nemůžeš vědět, pokud to teda nevyhrají.
Všichni drží dvě minuty.
Minimálně dvě minuty.
Myslíte, že to je dobrá taktika?
- Je zbytečné využívat víc než 30 vteřin. - To mi povídej.
V této hře měníte čas za body.
Na jejím konci musíte mít spoustu času v rezervě.
Tohle jsem vůbec nečekal.
Říkal jsem si, že vyhrát kolo bude hračka, vypadalo to snadně.
Vítězem třetího kola
je I Se-dol.
- Riskuje. - Myslel, že už nikdo nedrží.
Zde je váš token.
Stálo to moc času.
Překvapilo mě, že vyhrál,
ale hlavně mě děsil ten čas, který jsem promrhal.
TŘETÍ KOLO VÍTĚZ: I SE-DOL
Začíná čtvrté kolo.
Sang-jon musí vyhrát.
Hlavně klid.
Musíš si už všímat, jak kdo hraje.
Je to o nervy. Hrát to takhle...
Nevíš, jestli tlačítko nedrží jen jeden hráč.
Můžou ho držet i tři lidi.
Podle mě bude chtít hrát prostřední kola.
Může zhruba odhadnout, kdo využil kolik času.
Já bych asi do desátého kola nehrál.
Všichni nasadili kamenné tváře.
Už to skončete.
Držíš ho ty?
- Ne. - Sang-jone.
Kéž už by byl konec.
Blíží se třetí minuta.
Cože? Už uběhly dvě minuty.
Tohle kolo je dlouhé.
Čas se zastavil.
Vítězem čtvrtého kola
je Pak Sang-jon.
Zde je váš token.
Je houževnatý.
Dobrá práce.
Hezky. To bylo chytré.
ČTVRTÉ KOLO VÍTĚZ: PAK SANG-JON
Začíná páté kolo.
Stiskněte a přidržte tlačítka.
Justin to zkusí v 10. kole.
Tak to udělal i v prvním zápase.
Ze začátku moc nehrál, nechává si to na konec.
Držels tlačítko dlouho, Justine?
Kolik ti zbývá z rezervy?
Teď to musím vyhrát.
Takže nově držíme tlačítka aspoň minutu?
Nevím, kdo ještě hraje.
Už by to měli začít vzdávat.
- Bude to přes dvě minuty. - Asi.
To bude nové minimum.
Určitě si myslí, že to stačí.
Když se rozhodnou pro tři minuty...
Dlouhé kolo.
Tak jo.
Tak jo? Co?
Hraje se dál.
Hraje se dál?
Někdo asi držel 2 minuty, ale přišel o 2 minuty a 9 vteřin.
Asi proto teď drží tak dlouho.
- Brzo uběhnou tři minuty. - Tři minuty? Doufám, že nevyhraješ.
Nevzdává se.
Vítězem pátého kola je Kim Ha-rin. Zde je váš token.
Spokojená?
Zítra Ha-rin... Je dobrá.
Dvě vítězství.
Ta se s tím ale nespokojí, ona chce dílek.
ŠESTÉ KOLO VÍTĚZ: KIM HA-RIN
Začíná šesté kolo.
Položte prosím ruce na tlačítka.
Když držíš tlačítko, určitě ti to přijde dlouhé.
A určitě o sobě celou dobu pochybuješ.
Ještě držíš?
Asi jsme předpokládali,
že to bude tak minuta, ale když Se-dol vyhrál, napadlo mě,
že i když využiju všechen čas, tak pokud vyhraju, dostanu token.
Sang-jon asi pořád hraje.
- Asi mám problém. - Dostal jsem tě?
Mám problém.
Nepřestávej blafovat.
Problém je, že teď využijí přes dvě minuty a 20 vteřin.
Je přirozené myslet si, že vyhraješ, když do toho dáš hodně.
Justin by už měl něco podniknout. Nebo Hjon-džun.
Čas běží.
- Jo? - Čas běží.
Ušetřit vteřinu je nanic, když z toho nebude token.
Takže jsem chtěl zjistit, kdo kam zajde.
Kdo to tlačítko pořád drží?
- A nakonec jsi to ty. - Přesně.
Se-dole, ty takový blázen nejsi, že ne?
Tohle vážně...
Není nic mezi. Vůbec.
- Musíš do plna. - Říkals, ať nejdeme přes tři minuty.
Tys chtěl držet tři minuty?
Jedeme! Tři minuty.
- Tak dlouho si čistím zuby. - Tři...
Kdo to vyhrál?
Vítězem kola je Čchoi Hjon-džun.
- Kdo? - Zde je váš token.
Ty pako. Tos byl ty? Jsi hrozný.
Jsou hrozně směšní.
Neměl bych se s nimi bavit.
Počkat. Se-dol...
Asi ho chvíli držel.
Hjon-džun ještě nevyhrál.
Držel kvůli tomu přes tři minuty.
Se-dol podle mě držel taky dlouho.
To by mě nenapadlo.
- Pořád je to remíza. Už tak se bojím. - Já to věděl. Fakt.
Omlouvám se.
Ve skutečnosti jsem ho nedržel. Jenom jsem to předstíral.
ŠESTÉ KOLO VÍTĚZ: ČCHOI HJON-DŽUN
- Třeba Justin ještě vůbec nehrál. - Myslíš, že je takový?
Začíná sedmé kolo.
Položte prosím ruce na tlačítka.
Sedmé kolo?
Jo.
Asi už ani nevíte, kolik času jste využili.
Já to vím.
Justin mě znervózňuje. Nevíme, kolik už využil času.
Sang-jon nic neříká.
Jo.
Vypadá to, že to tlačítko drží sám. Co když už ho nikdo nedrží?
- Sakryš. - Nebo ne.
Sang-jon vypadá nervózně.
Je hrozně napjatý.
Další dlouhé kolo.
- To je 20 vteřin? - Jo.
Kdo vyhrál?
Vítězem kola je Son Un-jo.
- Vidíš? - Zde je váš token.
Ani já jsem to nebyl.
Moment.
- Už je osmé kolo? - Jo.
Co to děláte?
Chcete držet ještě dýl?
Asi je z toho bolí ruce. Koukej, jak se protahují.
V ubikaci se na nás teď asi dívají.
- Zlomte vaz! - Hodně štěstí!
Držím palce!
Začíná osmé kolo.
Položte prosím ruce na tlačítka.
Nemohli se domluvit, že ne?
Ne.
Měli jen 30 minut.
To na vytvoření aliance stačí.
„Ty si vezmeš liché a já sudé.“
Další dlouhé kolo.
Asi se vyhrává už jen nad dvě minuty.
Asi je to základ.
Hrajem.
Až do konce?
Já ještě nic nemám.
Žádný nápad?
Ne, žádnou výhru.
Rozumím.
Rozumíš?
- Jo. - Bezva.
To bylo krátké.
Minuta 56 vteřin.
To bylo rychlé kolo.
- Sang-jon? - Kdo vyhrál?
Vítězem osmého kola je...
- Kdo vyhrál? - Já.
Vítězem je I Se-dol.
Zde je token.
- Hraničilo to s šílenstvím. - Možná jsem blázen.
Blá... Blá-dol.
I Blá-dol.
- I Se-dol? - Jo.
Vždy skončí na druhé minutě.
- To jsem asi přehnal. - To jo.
Každý to své přidělené kolo ukončil zhruba po dvou minutách,
takže mě napadlo, že někdy u osmého kola někdo začne panikařit
a bude držet tlačítko delší dobu a zkusí to tak vyhrát.
Ale pro jistotu jsem tomu dala pár vteřin navíc.
- Tys nedržel až do konce? - Nemám moc velkou rezervu.
Aha.
Začíná deváté kolo.
Položte prosím ruce na tlačítka.
- Justin... - Třeba už nemá moc času.
Já nevím.
Nejlepší je co nejdřív vyhrát.
- Pak máte víc času. - Jo.
Vyhraje to Sang-jon?
Vypadá to tak.
- Tváří se odhodlaně. - Asi jo.
- Justin se tváří zvláštně. - Je skvělý herec.
- Chová se divně. - Ten jeho úsměv.
- Zubí se. - On je divný pořád.
Je rád, že plýtvají rezervou.
„Prosím, vyplýtvejte ji.“
- Vyhraje Sang-jon. - Hezky. Jo.
Vítězem devátého kola je...
Čchoi Hjon-džun. Zde je váš token.
- Ty jo, Hjon-džun. - Hjon-džun?
- Dobrá práce. - Dvě minuty a 30 sekund.
- Je to těžké. - Není to těžké.
Ani by nemělo. Musíme to hrát správně.
DEVÁTÉ KOLO VÍTĚZ: ČCHOI HJON-DŽUN
Začíná 10. kolo.
Stiskněte a přidržte tlačítka.
Není to příjemné, když je v takové hře remíza ve vítězství.
- Asi se dohodli na nějakém plánu. - Co ale Justin?
To jo, Justin.
Pokud se spojili, Sang-jon nevyhraje.
Máme zdřevěnělé ruce.
Čchoi Hjon-džune, tlačítko.
- Co? - Mravenčí mi ruka.
Tobě taky, ne?
- Umrtvila... - Taky jsem ho moc mačkala.
Vyhrát do 30 vteřin by bylo super.
Zvednete umrtvenou ruku a po 30 vteřinách je konec.
- To by bylo hezké. - Jo.
- Musí vydržet přes dvě minuty. - Teď asi i kratší dobu.
Protože teď začnou stresovat.
- Cože? - Je po všem. Justin?
Vítězem desátého kola...
je Son Un-jo. Zde je váš token.
První výhra.
Klepala jsem se.
Osmapadesát vteřin?
Dobrá práce.
Chtěla jsem je vystresovat. Ti, co ještě nevyhráli, by jinak šetřili čas
a další kola by tak byla delší.
Chtěla jsem to tlačítko držet co nejkratší dobu.
Nevadilo mi ve sporné chvíli tlačítko pustit.
DESÁTÉ KOLO VÍTĚZ: SON UN-JO
Byla to chyba.
Byl to stres. Na začátku jsme museli tlačítko držet pět vteřin.
Čchoi Hjon-džune, tlačítko.
- Mám umrtvenou ruku. - Já taky.
Řekl jsem si, že ho musím pevně držet. A zničehonic uběhlo 20 vteřin.
Když jsem zvedal ruku, říkal jsem si, že teď už asi půjdu domů.
Zbytečně jsem ten čas promrhal.
Bojím se o Sang-jona.
Jedna výhra nestačí.
Začíná 11. kolo.
Stiskněte a přidržte tlačítka.
Ostatním z rezervy asi moc nezbývá.
Všichni asi přepálili začátek.
Dostat se přes minutu bude těžké.
Kolik vám zbývá z rezerv? Tři, dva, dva, dva, jedna...
Ale Justin je záhada.
- Justin asi vyhraje. - Je to možné.
Minuta a 44 vteřin.
- Vyhraje Se-dol? - Asi.
Vítězem 11. kola
je Kim Ha-rin.
Zde je token.
Pořadí vítězů se mění jako v ping-pongu.
- Ha-rin a Un-jo mají dobrou strategii. - Podle mě spolupracují.
To asi jo. Minimálně vědí o strategii té druhé.
- Střídají se ve vítězstvích. - I Hjon-džun. Jestli vyhraje, potvrdí to.
11. KOLO VÍTĚZ: KIM HA-RIN
Začíná 12. kolo. Stiskněte a přidržte tlačítka.
Justine.
Proč se na mě tak culíš? Jsem z tebe nervózní.
Co se týče Justina, nevím, co se mu honí hlavou.
Měl pořád ten samý výraz, díval se na mě a usmíval se.
Nevím, jestli ho něco potěšilo, nebo nasadil kamennou tvář.
Máš hodně času?
Ty to nevíš?
Teď překročíme dvě minuty.
- Někdo tu chce vyhrát. - Dvouminutové kolo.
Vyhrál jsem.
Vítězem 12. kola je I Se-dol.
- Token. - Neodhadl jsem to.
Vypadal, že drží tlačítko, ale pak jsem si všiml, že asi ne.
- Fakt. - Poznáš to podle jeho svalů?
Myslel jsem, že rozeznám, kdy drží a kdy ne.
Na hráčích vedle vás si toho všimnete.
Vypadal jinak, když to tlačítko držel a když to naopak fingoval.
A Hjon-džun měl hlavně krátké rukávy.
Když Se-dol zase vyhrál, nemyslel jsem, že bude tlačítko držet tak dlouho.
Nedokázal jsem skrýt pocity. Myslel jsem jen na to, abych vyhrál.
Takových věcí si nemáte všímat.
Díval jsem se takhle?
ZBÝVAJÍCÍ ČAS
- Hjon-džun je nervózní. - Jestli Sang-jon získá...
Hjon-džun je ostražitý.
Začíná 13. kolo.
Stiskněte a přidržte tlačítka.
- Čchoi Hjon-džune, tlačítko. - Aha.
Hádejte, kolik mi zbývá.
Co ten rozpačitý úsměv? Takový zahořklý.
Snažila jsem se Sang-jonovi a Se-dolovi něco vyčíst z výrazů tváře.
Zaměřovala jsem se na jejich ruce a všímala si, jak se tváří.
Uprostřed hry jsem myslela, že je mám přečtené.
Takhle si ten čas dělit nesmíš. Musíš myslet na poslední kola.
Tohle je 13. kolo...
Někdo stále drží.
2 minuty 7 vteřin.
Prosím, Sang-jone.
Vítězem 13. kola je
I Se-dol.
Celé to vyhraje.
To je neskutečné.
Kupodivu využil osm minut.
Předtím časem neplýtval.
- Třeba vyhrál všechna kola, kdy hrál. - Asi.
Když jsem zvedal ruku, byl jsem si jistý. Věděl jsem, že vyhraju.
- Vážně? - Jo.
- Byl si jistý. Ty jo. - Je fakt dobrý.
Představte si, jaký psychologický nátlak asi zažil během Go.
Když hrajete Go, vidíte všechny tahy. Takže vůbec nemusíte dedukovat.
V Go máte přehled, tady ne.
Nicméně i tady existují způsoby, jak si zvýšit šanci na výhru.
13. KOLO VÍTĚZ: I SE-DOL
Začíná 14. kolo.
Jeden z nich teď asi vyplýtvá rezervu.
- Boj o první místo. - Ha-rin ho asi zkusí vyhrát.
- Ani jí ani Un-jo moc času asi nezbývá. - To ne.
Ha-rin vyhrála za šest minut a 20 vteřin.
- Může mít ještě přes tři minuty. - Nemyslím si.
To by využila víc času.
Asi už jí žádný nezbyl.
Se-dol vyhrál čtyři kola, bude první.
Asi ví, že už nemají rezervu, a tu svoji si šetří.
- Vyhradil si... - Může šetřit časem.
Určitě to celé vyhraje.
Vítězem 14. kola
je Kim Ha-rin.
Takže si nějaký čas ušetřila.
Chce vyhrát.
Ta měla být s námi.
Zde je váš token.
14. KOLO VÍTĚZ: KIM HA-RIN
- Já to říkala. Jde z ní strach. - O to nejde.
Jde o Sang-jona?
Snad Justin využil v každém kole minutu.
Začíná 15. kolo.
Myslel jsem, že Hjon-džunovi moc času nezbývá.
Měl jsem zato, že to je mezi mnou a Justinem.
Jestli Sang-jon vyhraje, bude v bezpečí.
- Sang-jon si tu rezervu musí rozdělit. - Propočítat to.
Možná dvě minuty do pěti aukcí?
Ve 4. kole využil 2 minuty a 10 vteřin.
- Už to drží dlouho. - Někdo si jde bezhlavě pro výhru.
Vítězem 15. kola
je Justin Min.
Měli jsme pravdu. Tohle je jeho taktika.
Já to věděl.
- Váš token. - Myslel jsem si to.
Celý on. Šetřil časem do druhé půlky.
Chudák Sang-jon.
Schválně jsem v 15. kole nehrál.
Dělit čas mezi 15. a 18. kolo mi přišlo zbytečné.
Vypočítal jsem si, že mi z rezervy zbývá zhruba minuta.
Začíná 16. kolo.
Stiskněte a přidržte tlačítka.
Nebylo důležité vyhrát čtyřikrát. Dílek obdrží hráč s nejvyšší rezervou.
Nehrozilo mi, že budu vyřazená,
a tak jsem to chtěla vyhrát co nejrychleji a ušetřit co nejvíc času.
Kolikáté je kolo?
Šestnácté.
Děkuju.
Určitě je ten ubíhající čas znervózňuje.
„Mám ho pustit? Teď?“
Je tam divná atmosféra. Zase dvě minuty a 30 vteřin.
A čas pořád ubíhá. Ještě se nezastavil.
To bylo dlouhé kolo.
To teda.
Vítězem 16. kola
je Justin Min. Zde je váš token.
- Neříkal jsem to? - Ty jo.
Justin je borec.
Tváří se záhadně, ale není. Je rozhodnutý bojovat.
Jasně. Změnil se mu výraz v očích.
No jasně.
Tys ušetřil tolik času?
To jsem nevěděla.
16. KOLO VÍTĚZ: JUSTIN MIN
Začíná 17. kolo.
Položte prosím ruce na tlačítka.
Bude teď držet tři minuty?
Teď vyhrál za dvě minuty 20 vteřin.
Třeba to stáhne na dvě minuty. Má dvě výhry a není poslední.
Pořád ho drží.
Ty ho prostě nepustíš.
Třeba drží tlačítko sám.
Je to možné.
Kdo ví.
Nikdo.
Vyhrál Justin?
Vítězem 17. kola je
Kim Ha-rin.
Cože?
Měla dvě minuty?
Zde je váš token.
- Dobrá práce. - Borka.
Děkuju.
Neskutečné.
- Asi vyhrála každé kolo, které hrála. - Vyhrála pětkrát. Neskutečné.
Bolí mě ramena.
Co když už nemáš rezervu?
Začne ti to vibrovat.
- Myslíte, že Ha-rin převálcovala Justina? - Je to možné.
Podle mě by to po dvou minutách pustil. Myslel si, že drží sám.
A že jí už nezbývá čas.
Určitě ho štve, že nevyhrál.
Začíná 18. kolo.
Osmnácté kolo?
Zbývají poslední dva tokeny.
Jeden ze tří hráčů s nejméně tokeny bude vyřazen.
Pokud to skončí remízou, pořadí hráčů bude určeno podle jejich rezervy.
Je načase, aby hráči operovali s časem opatrně.
Stiskněte a přidržte tlačítka.
Chtěl jsem to nechat na osudu, a když budu muset, využít i minutu.
To tlačítko jsem pouštět nemusel.
Chtěl jsem jít nadoraz. Zjistit, jestli to dám.
Sang-jone, prosím.
No tak. Aspoň jednou.
- Cože? - Kolik vteřin?
Minuta a 13 vteřin.
Vítězem 18. kola je Čchoi Hjon-džun.
Zde je váš token.
Hjon-džun se teď vytáhl. Výborně.
Baví mě to.
18. KOLO VÍTĚZ: ČCHOI HJON-DŽUN
Začíná 19., tedy poslední kolo.
Asi se rozhodne mezi námi.
Poslední kolo.
Vítěz bere vše. Sang-jon musí vyhrát.
Musí držet tlačítko do konce.
Sang-jone.
Hrobové ticho.
Někdo měl dvě minuty?
Jak je to vůbec možné?
Asi předtím nehráli.
Možná si chtějí zajistit výhru.
Hrát to musí být jiný pocit.
Někdo využívá 30 % své rezervy na jediné kolo.
- Cože? - Za chvíli to budou tři minuty.
Někdo našetřil spoustu času.
Tři minuty a 30 vteřin.
Chyba v systému?
Už to budou 4 minuty.
Jak je tohle vůbec možné?
Možná... Čtyři minuty a 19 vteřin?
Vítězem 19. kola je...
Justin Min. Zde je váš token.
Ty vado, Justine.
Jo, jasně že jsem celou dobu blafoval.
Tak jo.
Tak jo co?
- Hrajeme dál. - Justine, držíš to ty?
- Já jenom chci vyhrát. - Máš hodně času?
Moc mi ho nezbývá.
Justin mě znervózňuje. Nevíme, kolik už využil času.
Už od začátku jsem měl v plánu ušetřit čas na poslední kola.
Asi dvakrát vyhrál a pak počkal na konec.
Aukce času tímto končí.
Kim Ha-rin vyhrála nejvíce tokenů, a proto nyní obdrží dílek.
Hráč s nejmenším počtem tokenů,
Pak Sang-jon, se tak stává třetím vyřazeným z Ďáblova plánu.
- Promiň. - Gratuluju.
Sang-jone, dobrá hra.
Ve vězeňském zápase jsem hrozně chyboval.
Čas jsem si odměřoval na základě odhadů,
kdy ostatní tlačítko drží a kdy ne.
V prvních kolech jsem vždycky držel dvě tři minuty,
které se mi už neměly jak vrátit.
Paku Sang-jone, ihned opusťte Ďáblův plán.
- Děkuju. - Hráls dobře.
Ahoj venku.
- Zlomte vaz. - Úsměv.
Na začátku jsem řekl, že si jsem na 95 % jistý, že vyhraju.
Měl jsem neopodstatněně vysoké sebevědomí.
Zklamalo mě, že jsem nemohl hrát tak, jak jsem měl v plánu.
I tak jsem ale do toho dal všechno.
Zjistil jsem, že na světě je plno výjimečných lidí.
Pak Sang-jon hlásí odchod. Děkuju.
To mě štve.
Člověka až mrazí.
Vězeňský zápas právě skončil.
Hráči, vraťte se prosím do vězení.
Vy jste...
Dali jste na moje slova.
Ne.
Já myslím, že jo.
Fakt. Nedali.
Podle mě jo.
- Já jim o tom neřekla. - To ti nezapomenu.
Přijde mi, jako bych celý den hrál jen sám za sebe.
Můj tým mě zradil.
Tak to nebylo. Vážně ne.
- Přísahám. Protože... - Já ti ale říkal, ať to hrajeme takhle.
A já ti to neodkývala. Řeknu ti, jak to bylo.
Sang-jon nám řekl spoustu informací. A já chtěla, aby všichni hráli za sebe.
Vyhrávali jste na střídačku.
Oni to už měli naplánované
a navrhli mi, ať se přidám.
Já ti prostě nemůžu věřit. Zradily jste mě i během hlavního zápasu.
- Kdo tě zradil? - Vy dvě.
- Já a Ha-rin? - Jo.
- Jsme zradily tým? Kdy? - Jo.
V hlavním zápase.
Byli jsme tým.
Byly jste v jiném týmu. A prohrávali jste, proto jste změnily stranu.
Co? Co prosím?
Prý jsme byly v jiném týmu, ale změnily jsme stranu.
To je blbost.
Tak to nebylo. Byly jsme samy. Co to kecáš za kraviny?
Takhle to teda nebylo.
- Když jsi měla možnost mě posunout. - Zelená.
Vyberte zeleného hráče a jeho kámen posuňte o jedno pole.
Když někomu pomůžu ukončit to jako první, chci dílek.
- Vybralas... - Mezi tebou a Či-jong?
Abys nemusela hrát se mnou.
Kdybych tě posunula dopředu, nebylo by to to samé?
- Chtěla jsem... - Šlo o to si vzájemně pomáhat.
Takhle zněla naše dohoda, ne?
V tu chvíli jsem si říkala, že Či-jong je na tom podobně jako my,
a pokud se tu máme s někým spojit,
že budeme mít větší šanci dohodnout se s Či-jong než s Justinem.
- Nějak jsme se dohodli. - Jasně.
V tu chvíli jsme si myslely, že je Či-jong jedna z nás.
A proto jsem tě prosila o pochopení.
- Ten dílek pro mě znamenal hodně. - Jo. Co na to říct?
Myslela jsem, že s tím přijde až tady, ale jeho to napadlo už v hlavním zápase.
Přišla jsem o Justinovu důvěru.
Ne, podle mě má pravdu.
- Jak to? - Jde o to, že...
Vybírala jsem mezi Či-jong a Justinem
a šla jsem za Či-jong.
- Vždyť ta byla jednou z nás. - Myslím na začátku.
- Ale nakonec se... - Ne. Nechte toho. Hele.
Ji jste si stejně nevybraly.
Vybraly jste 7highe.
To ale proto, že...
Budu se tvářit, že pomáhám 7highovi.
Posuňte 7highe o pole vpřed.
Takhle jsme se předtím domluvily.
Řekněme, že to dává smysl. Proč jsem zrádce já?
- Spřáhli jste se. - Ale proto, že jsme byli vedle sebe.
- Proto jsem ji posunula. - Chtěla jsem vyhrát jako první.
Jenom já, jasný?
Snažila ses. Rozumím. Ale spolupracovaly jste s druhým týmem.
Chápeš to? Oni mě vyřadili.
Dneska jsem pociťoval zradu za zradou.
Co to povídáš?
Já se jen snažila vyhrát. Vyřadili mě.
Jak mě můžeš označovat za zrádce?
Už je neberu jako kamarádky.
Pokud je budu moct vyřadit, udělám to.
- Proč jsem tak otřesený? - Já hrozně. Když jsem je sledovala.
Sang-jon neměl žádnou šanci.
Je vidět, že se všichni začínají postupně vybarvovat.
Byli krvežízniví.
Leskly se jim oči, samolibě se usmívali
a prahli po získání dílku.
A mezi nimi byl Sang-jon, který nedokázal skrývat emoce.
Bylo vidět, že začíná panikařit. Byl to děsivý pohled.
Určitě taktizovali.
To ti zaručí výhru. Taky bych to udělal.
- Další výhra aliance? - Asi jo. Rozhodně byl terčem.
Vzpoura by mě nepřekvapila.
Na tu dojde.
Zítra sem určitě přijdou jako velká voda.
Zatímco jsme analyzovali hru,
vypadalo to, že Hjon-gju trénuje.
Už to umím zpaměti.
Vysprchoval ses?
- Jdu na to. - Teď?
Poslední test.
Pokud to umí...
- To zvládne. - A je to.
Dobře.
Můžeme? Dokud si to pamatuješ.
Vyprovodíme tě.
Jo. Hjon-gju.
Ta cesta...
Zlom vaz.
Hjon-gju. Hlavně se vrať.
- Jako bys šel někam... - Chci si ho vyfotit.
- Úžasné. - Zavřely se.
Vždyť ještě ani nezazvonil.
Hodně jsem se na to učil
a sebevědomí mi dodala moje minulost.
VÍTEJTE VE SKRYTÉ MÍSTNOSTI.
USPĚJETE-LI, MÁTE VĚTŠÍ ŠANCI DOSTAT SE DO FINÁLE.
PROHRAJETE-LI, NEVYPADNETE.
Dobrý den.
Vítejte ve skryté místnosti.
Půjdu na pole 124.
Posouvám vás na pole 124.
Změňte prosím barvu.
- Udělám tohle. - Takto?
Ano.
V tuto chvíli Pak Sang-jon promrhal svou možnost vyhrát.
Měl jsem možnost vyhrát.
Pak Sang-jon se posunul vpřed, aby se dostal k cílové čáře,
co by se ale stalo, kdyby se posunul dozadu?
Samozřejmě by strategicky položil kámen dřív, než by se změnil ve žlutou.
Když přešel na 105, potřeboval, aby červená směrovala vzhůru,
aby mohl změnit barvu zpět na žlutou.
Po změně barvy na žlutou by musel kámen posunout tak,
aby v příštím tahu vzad byla směrem vzhůru modrá či fialová.
Pokud by se přesouval ze 105 na 123 a naopak,
mohl by posouvat kameny ostatních hráčů, aniž by mu to oplatili.
Mohl to tak dělat celý den.
Mohl rozhodovat o výhře, vyloučení či dokonce o vyřazení jiných hráčů.
Sám by se ale za finálovou čáru nedostal.
Během testování hry jsme objevili další vítězné strategie.
Přidejte se a objevujte je s námi.
Překlad titulků: Eliška Vratislavská