Viszlát, tanár úr! Jó szünetet!
Nektek is!
Gyerünk, 15:10-et mondtunk.
Tudom, bocs. Az utolsó órámon két gyerek extra időt kért. Aztán meg akartak
-tanítani egy menő kézfogásra. -Jó, csak szeretnék
odaérni sötétedés előtt.
Jó.
Nyolc minifánk? A vakáció hivatalosan is elkezdődött.
Írj Dannynek és Claude-nak!
Írok Dannynek és Claude-nak. Mit szeretne üzenni?
Úton vagyunk. Kábé 16:31-re érünk oda. Legyetek készen! Nem szarozunk.
Oké. „Úton vagyunk. Kábé 16:31-re érünk oda. Legyetek készen!
Nem szarozunk.” Elküldi?
Küldés.
Üzenetet kapott Dannytől. Felolvassam?
Igen.
Azt írja: „Nem vagy a kibaszott főnököm, Katherine.
A férjemmel csak a naplemente tökéletes fényében bújunk
elő.”
Oké.
-Ciao! Ciao, bella! Igen, köszi. -Ezt elveszem.
Úgy sajnálom! Meg akartam öntözni a növényeket,
de nem találtam azt az izét, aztán a mosogató… Na, mindegy.
Szia, Claude!
Nézz meg, szivi! Én vagyok az, akire megéri várnod, látod?
Aha, lenyűgöző. Tízből tízes. Szállj be a kocsiba!
Danny!
Szóljatok, ha be vagytok kötve! Mindenki kész? Mehetünk? Oké.
Induljunk! Gyerünk!
Kate már úton van!
Oké, indulás!
Írj Nicknek és Anne-nek!
Írok Nicknek és Anne-nek. Mit szeretne üzenni?
Dugóba kerültünk a városból kifelé jövet. Nem érünk oda csak 20:19-re.
Inkább rendeljetek valamit!
Nem, én főzök.
-Ma este? -Ja, egytálétel lesz. Mindent
elhoztam: languszta, kukorica…
Languszta? Nem, szerintem azt úgy ejtik, hogy: pizza.
Fergeteges! Csak vezess, Katherine!
Húsz éve kérem Nicket és Anne-t, hogy világítsák ki ezt az utat.
Mindig attól félek, hogy elütök egy őzet.
-Jó helyen vagyunk. Ott a felhajtó. -Oké.
-Üzenete jött Nick Paganótól. Felolvassam? -Persze.
Azt írja: „Óvatosan vezess a tó mellett! Sok lény mászkál az úton.”
-Mi? -Mi?
Kapcsold fel a ködlámpát!
-Úristen! -Mi a lószar?
Mamma mia!
-Úristen! -Mi a fene bajotok van?
Sokat késtetek, szóval elkezdtünk inni.
Ó! Sajnálom. Szeretlek. Mindnyájatokat. Gyertek! Menjünk!
Ezért kinyírlak!
Kicsit becsurrant.
-Az egyikőtöket kicsinálom! -Igen.
Az tuti.
A NÉGY ÉVSZAK
TAVASZ
Nick! Nézd át őket, és vedd ki, amelyik megdöglött!
Ugye csak szórakozol?
Nem, egyáltalán nem.
Hé! Előételnek jó a gazpacho?
-Nem, éhen halunk! -Danny! Kinyírlak!
Nem!
Hé! Hé! Mikor lesz végre kész ez a vacsi?
Negyvenöt perc múlvára ígéri a kukoricakenyeret.
Ne! Nem, addig nem bírom ki. Éhes vagyok, és Claude arról mesél,
hogy mit álmodott két évvel ezelőtt. Tudod, hogy imádom őt.
Mind imádjuk Claude-ot.
De azt mondtad, elhárítod ezeket.
Figyi! Majd a vacsoránál rárepülök. Ezért vettem neki azt a hosszú Napóleon
életrajzot a szülinapjára. Hogy mindig legyen miről beszélnünk.
Nagyon ravasz. Ezért szeretlek. Agyafúrt vagy.
Köszi.
Hé! Miről sugdolózunk a kamrában?
Mennyire vagy részeg?
A jó résznél tartok, amikor azt hiszem, vicces vagyok.
Nektek pedig kezdek kicsit idegesítő lenni.
Igen. Köszönöm. Aha. Ó! Ó, istenem! Köszi. Tudtad, hogy megeszem.
-Itt a kaja! -Na, na, na, na, na, na!
Igen!
-Itt a languszta, a New Orleans-i… -Ez az!
-Így ni! Köszönjük. -Erről van szó! Ezt nézzétek!
-Nagyon szívesen. -Ó, oké. Ühüm.
Oké.
Szóval, Claude! Meddig jutottál a Napóleonos könyvben?
-Ó! Hát, most született meg. -Váó, váó, váó!
Igen, szedjetek! Először vegyétek le a fejét, aztán szívjátok!
Ez itt tökéletes.
A szopó szaft elég csípős.
Jól van.
Oké. Szeretnék tósztot mondani…
Nickre és Anne-re a huszonötödiken.
Ti ketten példaképek vagytok.
Szép életet építettetek együtt, és remélem,
tudjátok, milyen szerencsések vagytok. Olyan sokan szakítanak,
vagy utálják meg egymást… Sőt, vannak párok,
akiknek az egész személyisége a körül forog, hogy
kézműves sört főznek. Pfuj! Baszki! Faszkalapok!
Mert ritka, hogy megtaláljuk a lelki társunkat.
És mégis, valahogy mind a hatunknak sikerült.
Nickre és Anne-re!
-Egészség! -Egészség!
Gyönyörűen mondtad, édesem. Bár lelki társak nem léteznek.
Igen, egészségetekre!
-Mi? Hogy mondhatsz ilyesmit? -Még szép, hogy vannak lelki társak.
Tényleg azt hiszitek, hogy mindenki számára van valaki a Földön?
Egyetlen egy ember az egész világon?
És az a személy véletlenül ugyanabban a koliban lakik az egyetem alatt, mint mi?
Szóval nem szeretsz engem?
Nagyon szeretlek, édesem, de ez nem szerencse, hanem odaadás. A romantikus
szerelem elmúlik. De aztán építetek valami mélyebbet.
Jézusom!
Ki hívta meg ezt az incelt?
A szerelem a lényege mindennek. Éppen ettől vagyunk mi emberek.
Igen.
-Igen, de a delfinek is érzik. -Segíts, hogy jól mondjam,
mert tudom, hogy egyetértesz.
Oké, megpróbálom. Ha fiatalok vagyunk és szerelmesek,
a dolog irányíthatatlan. Nem lehet vele mit tenni.
Tudjátok… Mondjuk,
gondoljunk a párjainkra a húszas éveinkben,
akik nem érdemeltek meg minket.
A kapcsolataink most a tudáson és a tapasztalaton alapulnak, ugye?
Mert mi egymást választottuk.
Danny szájából kedvesen hangzik.
Igen.
De azzal is egyetértek, hogy állatok vagyunk,
akik szeretik máshoz dörgölni az ágyékukat.
-Pontosan! -Pontosan?
Igen.
Mert ez nem működne.
Figyi, Kate! Be tudsz vinni a városba, légyszi? Be kell ugranom a farmaciába.
Ó! Én is el tudlak vinni, Claude.
Remek!
Ó, reméltem, hogy Jackkel elmehetünk túrázni.
Azt én is szeretnék. Mind menjünk túrázni?
Ezzel a talpi bőnye gyulladással nem. De szívesen bemegyek a városba, nekem is kéne
-pár dolog. -Oké.
-Menjünk! -Nem akartok a kocsimmal menni?
Hajóval nem tudok parkolni.
Nem vezetek automatát.
Ti boldogok vagytok?
Hogy érted?
Őszintén mondhatjátok, hogy boldog életet éltek?
-Ja. -Minden nap minden percében.
-Micsoda kérdés ez? Ne már! -Aha.
Elhagyom Anne-t.
-Mi? Mi? -Ó, baszki, Nick!
Mi a… Igen… Bocs, én azt hittem, arra készülsz,
hogy eladj nekünk valami nyugdíjcsomagot.
Nem vagyok boldog. Régóta nem vagyok az.
Baszki! Haver! Nagyon sajnálom.
Ideje, hogy kézbe vegyem az életemet.
Mi lesz Lilával?
Ő egyetemre jár. A házat is kifizettük.
Van egy másik nő?
Nem, nem, nem, nem. Semmi ilyesmi. Ez csak… ez csak Anne.
Rühellem őt. Nem, nem igaz. Nem igaz. Ő kedves nő, ő csak…
Már feladta. Már nem akar semmit. Nem olvas új könyveket.
Nem hajózik ki velem a tóra. Én… én megépíttettem neki
azt a kerámiás kis házat. De még semmit sem csinált.
Egész álló nap azt a farmos
játékot játssza az iPadjén.
Néha átnézek a válla felett éjszakánként. Nagyon magasan van a ranglistán.
Nick! Anne is tudja, hogy ezt érzed?
Szerintem még meg is könnyebbülne. Ő is olyan magányos, mint én.
Tényleg?
De minden párnak vannak olyan időszakai, amikor úgy érzitek,
csak szobatársak vagytok.
Bárcsak olyanok lennénk, mint a szobatársak! Ők legalább együtt lógnak.
Róluk pornó készül! Mi… Mi… Mi… Csak kollégák vagyunk egy atomerőműben.
Ja. ja.
Egész éjszaka egy szobában ülünk, más képernyőket bámulva.
Tegnap letelt 25 év a házasságunkból, és ennyi elég volt. Válni akarok.
Megmondom neki, ha vége a hétvégének.
Most, hogy megvan a stúdió, mi a terv? Újra árulsz majd dolgokat?
Olyan vagy, mint Nick. Azt szajkózza: „Menj fel Etsyre! Árulj az Etsyn!”
Egyébként lenyűgözően utánzod.
Hát, úgy beszélek, ahogy a lelke.
Ú! Most engem!
Ja, tényleg.
Úgy tesz, mintha otthagytam volna a karrieremet.
De a világnak már elég tálja van, nem?
Jól van. Itt a vérhígító, a sztatin, ez pedig az értágító.
-Ühüm. -Hála az égnek! Az enyémet otthon hagytam.
Ez pedig egy ACE-gátló a vérnyomás kezelésére.
Nézd meg ezeket a kis szütyőket! Itt készítették a városban,
a helyi dementor templomosok.
A Szent Demeter templomban. Kérlek, tedd fel valamelyik szemüvegedet!
Ebből kérek szépen 50 darabot.
-Szóval szedett már ilyesmiket? -Ötvenet?
Ó, ez nem nekem lesz. Hanem a férjemnek.
Szóval felrúgod az életedet, és mindent újrakezdesz?
Igen. Nem tölthetem a következő 40 évemet egy nővel, akinek be kell melegítenie,
mielőtt fellép a mozgólépcsőre. Ő már nem az a nő, akit feleségül vettem.
Élni akarok.
Oké, hát… Tudod, amikor Kate és én… Na, szóval, mi is átmentünk egy elég szar
időszakon, amikor a gyerekek kicsik voltak. De rájöttünk, hogy csinálnunk kell
valamit kettesben. Szóval elmentünk jógázni. Először nagyon utáltam, de pár
hét után Kate-tel valahogy újra egymásra találtunk.
Anne sosem tenne ilyet.
Feküdj le valakivel, kérlek!
Aha, nagyszerű.
Ezt mit oldana meg?
Talán csak fizikailag vágysz valami újdonságra. Amint ez megvan,
értékelni tudod majd a csodás társadat.
Oké, értjük. Te és Claude sokszor csináljátok.
Talán Anne is le akar feküdni másokkal.
-Feküdni akar, az biztos. -Nick! Figyelj! A válás sokba kerül.
Anyagilag és érzelmileg is. Szóval csak…
Ja. Ja, alaposan át kell gondolnod.
Szerintetek azt akarom, hogy ez legyen?
Nem akarom szétszakítani a családomat. De egy életem van.
Az élet rövid. Azt hittem, ti támogattok majd.
-Oké. -Figyelj! Megértjük. Elmondtad nekünk.
-Biztos nem lehetett könnyű. Szóval… De úgy -Gondolom, hogy várj, várj még
-egy kicsit, gondold át mielőtt… -Ja.
…Belevágnál.
Azt hiszem, van errefelé egy karácsonyfadísz bolt.
Szerinted van még időnk?
Miért kell Dannynek értágító?
Oké, de ne mondd meg neki, hogy elmondtam! Sokat szédült, mellkasi fájdalmai voltak.
Szóval kihívtam a mentőt.
Úristen!
Minden vizsgálatot elvégeztek rajta. Majdnem elájultam a váróban, mert csak egy
kis zacskó kekszem volt, és az is összetört. Kimentem a…
Claude!
Hetven százalékos elzáródása van. Jövő héten beültetnek
egy stentet a szívébe.
Ezt vettem Nicknek.
Imádni fogja!
Úristen! Ez nagyon vicces!
Vajon mit találnak ki legközelebb?
Már most szólok, jövő március végén megnézzük
a cseresznyevirágzást.
-DC-ben? -Nem. Kiotóban. Mást is
csinálhatunk, minthogy felszállunk a vonatra.
Én bírom azt a vonatot. Bőségesen töltik a bort.
A New York Times utazási rovata szerint Lengyelország az új Portugália.
-Akkor menjünk el nyaralni Varsóba? -Mi van? Tessék?
Nem.
Ha Lengyelországba akartok menni, nézzetek rám!
Meleg helyre akarok menni.
Hé! Tudok egy jó kis szigetet Dél-Ázsiában, egy kilométer széles sincs.
Nincsenek kocsik. Vinni kell ivóvizet, de a part makulátlan. Rákeresek. Szupi hely.
Jó, de az biztonságos hely? Nem kéne valami jól kiépített helyen lennünk, ahol
nem kell úszni a legközelebbi kórházig?
Kórházig?
Miért nem megyünk a Bahamákra, ahogy mindenki más?
Igen!
Ó, igen, imádom a Bahamákat. Foglaljuk is le a repjegyet,
hiszen úgyis mindnyájan elmegyünk.
Miért, nektek nincs kedvetek elmenni? Ott úgyis tudjuk, mire lehet számítani, nem?
Az még nagyon messzire van. Várhatnánk egy kicsit, hogy mindenki tudja
a beosztását, meg ilyenek.
-Aha. -Vagy foglaljuk le most, és
igazítsuk hozzá a beosztásunkat!
Hát, mind tudjuk, hogy szabad a nyarad, tanár vagy.
Köszi szépen!
Talán nem engednek el a melóból? Te vagy a befektetési alapok királya.
Úristen! Nem a Bahamákon halt meg az a fickó,
akinek letépte egy majom az arcát?
-Nem tudom, Claude. -Én csak punnyadni akarok a parton.
Ha már itt tartunk, jövő héten Miamiba kell mennem.
Ó, de szuper!
-Á, ja. -De jövő héten van az az izé.
Ó! De dolgozom, szóval elhalasztjuk.
Hé! Ki akar hajózni?
-Igen! Csapjunk bele! -Ó, igen. Igen, igen, igen.
Igen!
-Gyertek! -Menjetek! Kihozom a
plédet, és innen nézlek titeket.
Te is jössz, szivi.
Kifogyott a benzin. Vicceltem.
Ezt sosem lehet megunni.
-Aha, de megszokni se. -Becseppentem a szememet.
-Ó! Igen! -Igen!
Ja, vagy mondjuk, megspórolok két órát és elmegyek
a helyi bageleshez.
Ne! Az a hely szörnyű! Ott protestánsok sütnek.
Évfordulónk van. Ha messzi bagelt akarsz, akkor messzi bagelt hozok.
Ó! Remek férj vagy.
Igen, az. Vagyis mind azok vagyunk.
Mert ha arról van szó, egyikünk sem ijed meg,
ha meg kell tenni valami
nehezet a másikért.
Te berúgtál?
Nem! Nem, nem, nem. Épp azt meséltem a fiúknak,
hogy amikor nekünk nehéz volt, mi jóga órákat vettünk együtt.
Erre egyáltalán nem emlékszem.
Pedig igen. Több órán is voltunk együtt az… a Lélegzet Gyárban.
Nem. Én még sosem tettem be a lábamat a Lélegzet Gyárba.
Pedig igen. Igen.
Az a hely a 80-ason, ahol egy pucér nő plakátja van kitéve?
Nem pucér, csak homok van a testén.
-Mi? -Ne már! Voltunk vagy ötször! Az
oktatónak gyűrű volt a lábujján, ami téged nagyon zavart.
-Biztos, hogy nem egy másik nővel mentél? -Úgy látszik,
mindkettőtöknek igazán sokat jelentett.
Tudjátok, mit? Befogom, és inkább kiúszom a partra.
-Jaj, ne! Ne már! -Ülj le!
Ne sértődj meg!
-Ó! Ó! Ó! Te jó ég! -Ó, ugyan… Ó!
Be kell ugranom! Utána kell mennem! Mennem kell!
Ne! Meg fogsz fulladni a pulóveredtől!
Mi van?
Ó! Basszus! Már tudom, mi lesz a vége. Gyere, bébi! Ugorj!
Jaj, nem! Nem! Nem! Ne, ne, ne, ne!
De a szíved!
Ezért nem akartam, hogy tudd!
Ugorj!
-Ó, istenem! -Jól vagy, Claude?
-Ó, baszki! -Most rajtam van a…
-Most már muszáj. Semmi baj. Jó ég! -Gyere, Annie! Gyere te is! Gyere, Annie!
Pattanj be te is! Gyere, drágám! Annie! Gyere!
-Ugorj! -Istenem!
-Megcsináltam! -Ezt nézzétek!
Megcsináltad!
-Megcsinálta! Ez az! -Mindenki a vízben!
Gyere, ez az!
Ez az!
Ó, bébi!
Ez jó buli volt.
Mi az?
-Csuromvíz vagyok. -Ja, király volt.
Van még törülköző?
Hogy mentetek fel?
Lépj rá a létra alsó fokára!
Nem érem el.
Emeld egy kicsit magasabbra! Hagyd, hogy a víz felnyomjon, édes!
Nem megy.
De. De megy az, csak próbálkozz!
Csak dobj egy mentőmellényt, és húzz ki a partra!
Meg tudod csinálni.
Mondom, hogy nem megy.
Kérlek, csak próbáld!
De nem akarom megpróbálni!
Ó, madre di Dio!
Elkezdjük végre a Fargót, vagy túl késő van?
Már túl fáradt vagyok.
Hál' istennek! Én is.
Boldog évfordulót!
PÁCIENS PORTÁL
TAYLOR: A MÁRVÁNY KÉSIK, HALASZTANUNK KELL.
NEM KELL LEJÖNNÖD A HÉTEN.
SEMMI GOND.
A kurva anyjukat! Ez valami vicc?
Mi a baj, bébi?
Próbálok belépni a portálra, hogy új időpontot kérjek, de azt írja,
hogy rossz a jelszó. Ne, ne, ne, ne, ne! Állj, állj! Már rámentem arra,
hogy elfelejtettem a jelszavamat. Most azt kérdi,
hogy mi volt a sulim kabalafigurája. De ilyen nincs Olaszországban.
Á! Talán Szűz Mária.
Nem.
Egész biztos, hogy nem tudsz otthon
maradni a jövő héten?
Égető szükség van rám Miamiban.
Megértem.
Megérted?
-Ühüm. -Gyere!
Minden rendben? Folyton sóhajtozol.
Nick elhagyja Anne-t.
Tessék?
Miért?
Nekem nem tűnt fel semmi. Kerámiás kis házat vett neki.
Úgy tűnt, már régóta gondolkozik rajta.
Nem elég, ha veszekednek?
Nem tudom. És… szerintem még ő se tudja.
Csak elhagyja.
Baszki, mekkora seggfej!
Szomorú.
Tudod, gondolkoztam… Emlékszem a jógaórára,
amire együtt jártunk.
Nem, dehogy.
De akarok.
-Hahó! -Egy pillanat! Ne! Ne!
Ja, most… Most éppen…
Helló! Dugtatok a házukban? Ki csinál ilyet?
Na, mindegy. Azonnal le kell jönnötök a földszintre!
És a végén minden székre tegyenek egy ilyet! Oké, köszönöm.
Sziasztok!
Hát itt meg mi folyik?
Hát, azért küldtem el Nicket olyan messzire a bagelért,
mert ez az évfordulós ajándékom neki. Megerősítjük a fogadalmunkat!
Igen.
Ugye?
Olyan gyönyörű! Ó, azt a bejárathoz! Káprázatos virágok! Káprázatosak!
Nagyot néz majd.