- Vacanță plăcută, dle B.! - Asemenea!
Hai, am zis la 15:10!
Scuze. Doi elevi au avut nevoie de mai mult timp.
Pe urmă au vrut să mă învețe un salut în vogă.
- Vreau să ajungem înainte să se întunece. - Bine.
Opt minigogoși? Oficial, a început vacanța!
Trimite mesaj la Danny și Claude.
Trimit mesaj la Danny și Claude. Ce scriu?
Venim. Ajungem la 16:31. Să fiți gata, nu trageți de timp.
Ai spus: „Venim. Ajungem la 16:31. Să fiți gata, nu trageți de timp.”
- Trimit? - Da.
- Ai un răspuns de la Danny. Să-l citesc? - Da.
Danny spune: „Nu ești șefa mea, Katherine.
Eu și soțul meu ieșim doar în lumina perfectă de la apus.”
Bine.
Ciao!
Ciao, bella! Mulțumesc.
Îmi cer scuze! Am vrut să ud plantele.
N-am găsit chestia, și mașina de spălat vase…
Bună, Claude!
Admirați-mă! Încercați să pricepeți că merită să așteptați după mine.
Da, uluitor! Zece pe linie!
- Acum urcă în mașină! - Danny!
- V-ați pus centurile? - Eu mi-am pus-o.
- Toți am pus-o. - Calc-o!
- Mi-am pus-o! - Și Kate a pornit!
Trimite mesaj la Nick și Anne.
Trimit mesaj la Nick și Anne. Ce scriu?
Era trafic la ieșirea din oraș. Ajungem la 20:19.
- Ar fi bine să comandăm mâncare. - Gătesc eu!
- Diseară? - Da. Tocană rustică.
Am luat tot. Raci, porumb…
Raci? Cred că se pronunță „pizza”.
Avem glume în program! Condu acolo!
De 20 de ani îi rog pe Nick și Anne să pună becuri aici.
Mereu mă tem că dau peste o căprioară.
Mergem bine. Asta e aleea.
- Ai mesaj de la Nick Pagano. Să-l citesc? - Da.
Nick spune: „Condu cu grijă lângă lac. Sunt multe creaturi.”
Poftim?
Aprinde faza lungă.
- Băga-mi-aș! - Mamma mia!
- Dumnezeule! - Ce naiba faceți?
Ați întârziat mult și ne-am apucat să bem.
Scuze! Vă iubesc! Vă iubesc pe toți!
- Haideți! - Te omor!
Am făcut puțin pe mine!
- Unul din voi va muri! - Clar!
PATRU ANOTIMPURI
PRIMĂVARA
Nick, ia ăștia și scoate-i pe cei morți.
- Glumești? - Deloc!
Fac gazpacho pentru început?
- Murim de foame! - Nu!
Auzi?
Când va fi gata cina?
- Danny a pus cronometrul la 45 de minute. - Nu. Nu rezist atât.
Mi-e foame și Claude îmi povestește un vis pe care l-a avut acum doi ani.
- Știi că-l iubesc pe Claude. - Toți îl iubim.
- Dar ai spus că mă salvezi. - Îl preiau la cină.
De-asta i-am dat biografia lui Napoleon de ziua lui, ca să am ce discuta cu el.
- Foarte inteligent! De-asta te iubesc. - Mersi!
Auziți? Ce șușotiți aici?
Cât de beat ești?
Sunt în etapa în care mă cred cel mai haios,
iar voi vă spuneți că devin enervant.
Așa, mulțumesc!
Da!
Dumnezeule!
Mersi! Știai că o să mănânc!
Și iată!
Răcușorii din New Orleans!
Haideți! Ia uitați-vă la ei!
- Pot să stau lângă Claude? - Da.
- Mi-ar face plăcere. Mersi. - Bine!
Claude, cât ai citit din cartea despre Napoleon?
Păi… Abia s-a născut.
Ce tare!
Hai, mâncați!
Nu uitați, le rupeți capetele și sugeți.
E perfect!
Apa suptă e picantă.
Bine…
Vreau să închin pentru Nick și Anne, la cea de-a 25-a aniversare.
Sunteți un exemplu.
V-ați clădit o viață minunată și sper că știți ce norocoși sunteți.
Foarte mulți s-au despărțit, se urăsc
sau au ajuns niște cupluri
în care cea mai mare realizare e să facă bere artizanală.
Dă-i naibii!
În viața asta găsești foarte rar un suflet-pereche.
Și, nu știu cum, toți șase am reușit asta.
- Pentru Nick și Anne! - Noroc!
Noroc!
- Mulțumim. - Ai vorbit foarte frumos.
- Deși nu există suflete-pereche. - Cum poți spune una ca asta?
Sigur că există!
Chiar credeți că în toată lumea asta există o singură persoană
care ne e sortită?
Și persoana stă, întâmplător, în același cămin la colegiu?
Nu mă iubești?
Te iubesc foarte mult, dar nu suntem norocoși.
Suntem devotați! Iubirea romantică pălește.
- Dumnezeule! - Și așa clădești ceva profund.
Cine-a invitat-o pe acritura asta?
Iubirea e rostul oricărui lucru. Ea ne definește ca oameni.
- Exact. - Dar o simt și delfinii.
Ajută-mă să mă fac înțeleasă, tu ești de acord.
Eu știu așa: când ești tânăr și îndrăgostit, nu poți controla ce simți.
Nu te poți stăpâni.
Gândiți-vă la cei de care eram îndrăgostiți la 20 de ani
și care nu ne meritau.
Am ajuns aici în urma cunoașterii și a experienței.
Ne-am ales unii pe alții.
- Îmi place cum pune Danny problema. - Da.
Dar sunt de acord și cu faptul că suntem animale
și ne place să ne frecăm de alții.
- Exact așa! - Chiar așa?
Asta nu merge.
Bună, Kate! Mă poți duce în oraș, te rog? Trebuie să merg la farmacie.
- Pot să te duc eu, Claude. - Super!
Eu mă gândeam să merg cu Jack într-o drumeție.
Și eu aș merge! Mergem toți în drumeție?
Nu cu fasceita mea plantară. Dar aș merge în oraș, trebuie să iau ceva.
- Luați mașina mea? - Nu pot parca vaporul ăla!
Nu conduc mașini automate.
- Sunteți fericiți? - Cum adică?
Puteți spune cu mâna pe inimă că aveți o viață fericită?
- Da. - Clipă de clipă, zi de zi!
Ce întrebare e asta? Zău!
O părăsesc pe Anne.
- Stai, ce? - La naiba, Nick!
Ce… Cum…
Scuze, credeam că te pregăteai să ne vinzi pachete de pensionare.
Nu sunt fericit.
Nu sunt fericit de mult.
I-auzi! Frate…
Îmi pare rău.
E timpul să-mi refac viața.
- Și Lila? - E la colegiu. Casa e plătită.
- Ai pe altcineva? - Nu, nici vorbă. E vorba de Anne…
O detest.
Ba nu… Nu, e o femeie bună. Doar că…
A renunțat.
Nu face nimic.
Nu mai citește cărți noi. Nu iese cu barca.
I-am construit șopronul pentru olărit! N-a făcut absolut nimic.
Nu face decât să joace jocul ăla cu ferma pe iPad.
Câteodată, noaptea, mă uit peste umărul ei.
E în vârful clasamentului.
Nick, Anne știe ce simți?
Sincer, cred că ar fi ușurată. Cred că și ea se simte singură.
Toți au perioade în care spun că partenerii au ajuns colegi de cameră.
- Da. - Aș vrea să fim colegi de cameră.
Ăia măcar petrec timp împreună. Se uită la filme porno!
Noi suntem ca doi colegi de muncă la o centrală nucleară.
Stăm toată noaptea în aceeași încăpere și urmărim ecrane diferite.
Aseară s-au încheiat 25 de ani și mi-a ajuns. Vreau să divorțez.
Îi spun când se încheie acest weekend.
Acum, că ai atelierul, ce vrei să faci? O să vinzi iar?
Parcă ai fi Nick. El tot zice: „Fă-ți cont pe Etsy! Vinde pe Etsy!”
Îl imiți foarte bine pe Nick.
- Așa sună sufletul lui. - Sufletul meu cum sună?
Exact așa e!
De parcă am abandonat o carieră în ceramică!
Nu sunt destule boluri pe lume?
Bun! Poftim anticoagulantul, statinele, iar ăsta e vasodilatatorul.
- Ce bine că aveți! Le-am uitat în oraș. - Ăsta e un inhibitor ECA pentru tensiune.
Uită-te la săculețele astea!
Sunt produse local de copiii cu demență!
De biserica Sfântul Dimitrie. Pune-ți ochelarii.
Vreau 50, vă rog.
Bun! Ați mai luat așa ceva?
Nu sunt pentru mine, sunt pentru soțul meu.
Vrei să-ți distrugi viața și s-o iei de la început?
Da! Nu-mi pot petrece următorii 40 de ani
cu o femeie care repetă pașii înainte să urce pe scara rulantă.
Nu mai e femeia cu care m-am căsătorit. Vreau să trăiesc!
Bine! Când eu și Kate…
Am avut o perioadă proastă când erau copiii mici.
Atunci am decis să facem ceva pentru noi.
Am mers împreună la yoga. La început nu mi-a plăcut deloc.
- Dar după câteva săptămâni ne-am regăsit. - Anne n-ar face asta.
- Du-te și fă sex cu cineva! - Începem!
- Ce aș rezolva? - Poate vrei ceva nou.
După ce-ți satisfaci dorința, vei aprecia partenera de acasă.
Am înțeles, tu și Claude sunteți evoluați.
Mai știi? Poate Anne vrea să se culce cu alții.
- Vrea să doarmă, asta știu. - Nick, ascultă!
Divorțul te costă mult. Și financiar, și emoțional.
- Așa că… - Gândește-te bine!
Credeți că eu vreau să ajung acolo?
Nu vreau să distrug familia.
Dar n-am decât o viață, iar viața e scurtă.
- Credeam că mă sprijiniți. - Ascultă! Am înțeles, ne-ai explicat.
Probabil ți-a fost greu.
Așa că… Dar…
Zic să te gândești mai bine o zi sau două,
înainte să mergi mai departe.
Parcă era în zonă un magazin cu decorațiuni de Crăciun.
Avem timp?
De ce ia Danny vasodilatatoare?
Să nu-i spui că ți-am zis!
Avea amețeli, iar într-o zi a avut dureri în piept.
Am chemat ambulanța.
- Doamne! - I-au făcut toate analizele.
Era să leșin în sala de așteptare, nu aveam decât niște biscuiți la mine.
- Erau sfărâmați… - Claude!
Au zis că are un blocaj de 70%.
Săptămâna viitoare îi pun un stent în inimă.
I-am luat ăsta lui Nick.
O să-i placă.
NE ÎMBĂTĂM LA LAC
Ce haios e!
Ce mai vor să facă?
Îți zic eu. Anul viitor, la final de martie, flori de cireș.
- În Washington? - Nu, Kyoto.
- Putem face altceva, nu să luăm expresul. - Mie-mi place expresul. Primim mult vin.
În rubrica de călătorii scrie că Polonia e noua Portugalie.
- Facem o vacanță de vară la Varșovia? - Nu!
Dacă vreți să vedeți Polonia, uitați-vă la mine.
Vreau să merg într-un loc cald.
Știu o insulă în Asia de Sud care are doar 600 m lățime.
Nu sunt mașini, îți duci tu apa de băut, dar plajele sunt imaculate.
- O caut pe Google. - Am fi în siguranță?
N-ar fi mai bun un loc cu infrastructură și cu un spital unde ajungi fără să înoți?
Spital?
- De ce nu mergem în Bahamas? - Da!
Da, ador Bahamas!
Am putea lua bilete de acum, dacă suntem siguri că mergem.
Mai putem aștepta, să se apropie perioada,
când vom ști cu toții programul de la muncă.
Sau le luăm acum și ne ajustăm apoi programul.
Ce să zic, știm că tu ești liber vara, fiind profesor.
O să te refuze la serviciu? Ești regele fondului de investiții.
Stați așa! Nu în Bahamas a sfâșiat o maimuță fața unui tip?
- Nu știu. - Eu vreau doar să stau pe plajă.
Apropo, săptămâna viitoare plec în delegație la Miami.
Ce mișto!
- Săptămâna viitoare ai treaba aia… - Am de lucru, așa că amânăm treaba aia.
Auziți, cine vine cu barca?
- Da! Hai! - Da.
- Da! - Hai!
Mergeți, eu îmi iau pătura și vă urmăresc de aici.
Vii și tu, scumpo!
Nu mai avem benzină. Glumesc!
- Gluma asta nu se învechește! - Dar nici nouă nu e!
Îmi pun picăturile de ochi.
V-am zis că Nick merge mâine la simigeria din Phoenicia ca să ne ia covrigi?
Da, sau aș putea merge la simigeria din oraș.
Nu, e nașpa. E a unor protestanți.
E aniversarea noastră. Dacă vrei covrigi de departe, asta iau.
- Ești un soț bun. - Da, este.
Toți suntem.
Când e nevoie, nu ne sperie să facem ceva greu pentru parteneri.
Ești beat?
Nu! Le spuneam lor mai devreme
că atunci când am avut o perioadă grea, am mers împreună la yoga.
Nu-mi amintesc așa ceva.
Am fost la câteva sesiuni de yoga la Fabrica de Respirație.
N-am călcat niciodată la Fabrica de Respirație.
Ba da!
Da!
Locul ăla de pe A80, cu posterul cu femeia goală în geam?
Nu e goală, e acoperită cu nisip.
Am fost de cinci ori!
Instructoarea avea un inel pe degetul de la picior.
Sigur n-ai fost acolo cu altă femeie?
Văd că a însemnat mult pentru amândoi.
Știți ceva? Eu o să înot înapoi la mal.
- Nu! - Nu, stai jos!
Nu! Mă simt prea umilit. Ne vedem la cină.
- Trebuie să sar după el! - O să te îneci cu jerseul ăla!
Ce?
Doamne!
Cred că știu ce urmează. Hai!
Nu!
Inima ta!
De-asta n-am vrut să-ți zic!
Haide!
- Dă-o naibii! - Acum va trebui să…
Trebuie s-o fac. E-n regulă…
Doamne!
- Hai, Annie! - Haide, Annie!
Sari!
- Am reușit! - Bravo!
Ai reușit!
A reușit singură!
Ai reușit!
Iubito!
A fost distractiv.
- Ce e? - Uite!
A fost mișto.
- Cum ați urcat? - Pune piciorul pe scară.
- Nu ajung la ea. - Ridică-l puțin mai sus.
- Lasă apa să te ridice, scumpo. - Nu pot.
Ba poți! Străduiește-te mai tare.
Aruncați-mi colacul de salvare și trageți-mă la mal.
Știu că poți!
- Nu pot! - Te rog, încearcă!
Nu vreau să încerc!
Sfântă Fecioară!
Ne uităm la Fargo sau e prea târziu?
- Sunt prea obosit. - Ce bine! Și eu.
- La mulți ani! - La mulți ani!
PORTAL PACIENȚI
MARMURA ÎNTÂRZIE. AMÂNĂM LUCRAREA. NU VENI SĂPTĂMÂNA ASTA.
NICIO PROBLEMĂ.
O SĂ VIN, TOTUȘI.
- La naiba cu toți! Ce tâmpenie! - Ce e, iubitule?
Încerc să intru pe portal, să schimb programarea,
dar zice că parola e greșită.
Nu, stai! Apăs pe „Ai uitat parola?”, vezi?
Întreabă: „Care a fost mascota liceului?” Nu avem așa ceva în Italia.
Poate „Fecioara Maria”.
Nu.
RĂSPUNS INCORECT
Sigur nu poți rămâne acasă săptămâna viitoare?
Au mare nevoie de mine în Miami.
Înțeleg.
Înțelegi?
Vino aici!
Te simți bine? Oftezi întruna.
Nick o părăsește pe Anne.
Poftim?
De ce?
Par că se înțeleg. I-a luat de curând șopronul pentru olărit.
Cred că se gândește de ceva vreme la asta.
- Nu se rezolvă dacă trag o ceartă? - Nu știu.
Cred că nici el nu știe.
Dar o face.
Ce măgar!
E trist.
M-am gândit…
Îmi amintesc de sesiunile de yoga împreună.
Nu-ți amintești.
Dar vreau.
Bună!
- O clipă! - Suntem…
Auziți? Ați făcut sex în casa lor? Cine face așa ceva?
În fine. Vreau să coborâți imediat!
Puneți câte una pe fiecare scaun.
Mulțumesc.
Bună!
Ce se petrece?
L-am trimis pe Nick după covrigi la o oră cu mașina
fiindcă ăsta e cadoul meu de aniversarea noastră!
Ceremonia de înnoire a jurămintelor!
Da!
Frumos!
Lângă intrare. Ce frumoase sunt!
Foarte frumoase!
O s-o ia razna!
Subtitrarea: Corina Negreanu