ЗАЇЗНИЙ ДВІР ЛЮСІ ФЛАКЕР-НОКС
О, ти рано встала. Що логічно, бо й заснула рано.
Даруй, що я здалась. Я не спала, поки ти зуби чистив,
а потім ти взявся… за флос.
Бо ти сама якось скаржилася, що в мене тхне з рота.
Я твою пильність ціную, і нас чекає дубль два потім.
-Супер. Гарячий дубль два. Мм. -Вгадай, де я була, поки ти мився?
Ого! Ти їздила аж у Крейзі Джерріз? А він такий, як колись?
Практично, так. Хоч там інший логотип. Джеррі - це досі багет з руками,
та ці руки стали накачаними. Він звабливий.
Увесь хліб звабливий.
І я купила номер сімнадцять.
О.
Що?
Але я завжди брав собі номер сім, та і цей, мабуть, смачний. Точно.
Він геть неправильний, так?
Ні, ні, ні. Все буде чудово. Ясно? Слухай, вечір вчора був - пипець, так?
Так, ти про те, як Клод викинув пів колекції Тома Форда у вікно? Згодна.
Ага.
Слухай, ти там… скоро закінчиш уже?
Бо ми могли б узяти ці сендвічі надвір. Там є… альтанка…
О.
Прошу, не сердься. Я просто придумав дещо схоже. Заходьте!
О!
-Ого. От чорт. Я все зіпсувала. -Закочуйте.
Ні, так вдвічі краще.
Дякую вам.
Дякую.
О, ти взяв два графини соку. Кмітливо.
Та щоб ти знав, у таких маленьких готелях вони можуть сто років по тацю йти.
Ага.
Злазь уже.
Якщо хочеш те, що замовив, то їж.
Ні. Ні, ні, ні. Дивись.
Усе. Порядок.
Я тебе люблю.
І я тебе люблю.
ЧОТИРИ ПОРИ РОКУ ОСІНЬ
Дякую, що пустила на ночівлю. Твій крадений номер - розкішний.
Дякую. Це не моє діло, та… у тебе усе гаразд?
А, це лише дрібна сварка.
А Нік не дзвонив?
Мм-мм.
Не думала, що Лайла так за кралю вчепиться,
але сміялася з жарту, що над усе в школі та любила
доморуйнівництво.
Сподіваюсь, Джинні цього вже не чула.
Її звати "краля".
О.
Скажи хоч якусь одну гидоту про неї.
Я б залюбки пограв з тобою, Енн, та маю купити щось для замирення.
Ммм.
Чого б він хотів?
Ну, це ж мій Клод, він хотів би ялинкову прикрасу
із Софі Лорен, та… я куплю йому вибачальну каву.
І шоколадний круасан. Це більше схоже на "Пробач,
що я повівся, як пихатий козел".
Я не казав, що був пихатим козлом.
О, я ж тебе знаю.
Аа.
Мм.
Еее… Що ж… Гаразд.
Ця краля… вона схиблена на ефірних оліях, і та, якою вона користується, тхне,
-як фарширована індичка. -Так.
Господь з тобою.
Ага.
Любий?
Ха.
Вітаю, пробачте, що не відповів. Залиште повідомлення,
СМС або передзвоніть. Чао!
-Ні. -Так.
Ти в нормі?
Знаєш, це якось…
О.
Раночку.
Я побігати збирався, та от побачив вас тут.
Так, я віднедавна ще й бігаю.
Божечки.
Слухай… Я розумію, що з Джинні трохи незручно вийшло.
-О, трохи незручно? -Мгм.
Вау, ти на вершині чарту читання настроїв, Ніку.
Ага, "Ніку"? То я Нік уже? Що сталося з татом?
Ну, я не знаю, Ніку. Що з татом сталося?
Пробач, це монітор пульсу.
Слухай, я не розумію. Коли Джинні ходила з нами на матч Нікс,
ти була в чудовому гуморі.
Бо хильнула пива й з'їла желейку з канабісом.
-Ні, ну навіщо ти… -Що?
-Ммм. Гаразд. Це… окрема розмова. -Ооо.
Ммм.
Лайло, прошу, вислухай мене. Учора ти перегнула.
Ти дуже скривдила Джинні.
Я не проситиму пробачення в неї, ясно? Вона символ того,
як ти зруйнував нашу сім'ю.
-Наша сім'я не зруйнована. -Саме так. Глянь на маму. Вона розбита.
А от і ні.
-Що б твоя мама не переживала. Вона… -Ти спаскудив їй життя.
Вона - тінь від себе.
Годі! Припиніть. Ми не будемо волати в ресторані,
наче якісь психопати.
Лайло, виявляй до батька хоч якусь повагу, навіть коли він у майці,
крізь яку стирчать соски.
Ніку, Лайла не має перепрошувати у Джинні, бо тобі так хочеться. Це її рішення,
не твоє.
А ще, Джинні - не символ. Вона - людина.
Тож дякую вам обом, що мені все ж таки довелося це озвучити.
Материнство.
Ну, ходімо. Я хочу приємно провести вікенд.
Я вже давно чекаю… на алтимат фризбі.
Я з відео правила знаю.
Хочеш? Хочеш забрати? Забрати? Добре.
Денні, лови!
Ні, дякую.
О!
-Єее! -Так! Піймала!
Не роби так! Добре…
-Так! -Я візьму! Я візьму!
О.
Я відкрита. Я…
От чорт.
Пробач, будь ласка. Ти в порядку?
Так, все гаразд, я в нормі. Все добре.
Я… намагаюсь не лізти до тебе.
Якщо чесно, я хотіла вмазати тобі, тож… гравчиня я ще та…
Я тебе обійму. Ти не проти? Ходи сюди. Добре.
Ану, Джеку!
Які плани на день? Може, повечеряємо?
Е, тато із кралею ведуть мене на тапас.
А, гаразд.
Чекай. Вони щось не те роблять.
Ясно.
Це ж неправильно.
Привіт.
Радий, що ти прийшов. То ми, е… Тобі вже краще?
Ну звісно, мені не краще.
Ти поїхав на три місяці курити в Техас.
О, господи. Я там… Я працював, і курив я там кілька разів. Заспокойся.
Що б мене не хвилювало, ти кажеш "заспокойся".
І це проблема, Денні. Ти ні з чим не хочеш розбиратись.
Ми так довго не бачились, а ти тягнеш мене на батьківський вікенд,
хоч ми навіть не батьки.
Я думав, буде цікаво. Я не знаю.
Ні. Ти думав, тут вдасться уникнути розмови.
Я так не можу більше. Не хочу.
То що? Що? Ти кидаєш мене?
То вирішуй сам. Тобі треба справжній шлюб
чи хочеш доживати самотнім?
Не поспішай. Подумай гарненько.
Може, ти відкотиш тацю, а я освіжусь?
Мої вітання. В нас день сексу.
Щось не так.
Може, я тобі… розітру спинку?
Річ у стегні, а не у спині.
Що значить клацання в стегні?
Я й гадки не маю.
Твоїй тітці, здається, міняли суглоби? Можеш спитати, чи клацало в неї
-там? -Спитати?
Е, по-перше, їй було за вісімдесят.
Я думаю, лід мені допоміг би.
Розтягнення. А в тебе?
Стегно.
Привіт!
Ніку потрібен лід. Набив синець на плечі. Бідося. Па-па!
Бувай.
Вже не на жарт хапає. Добре, що хоч сюди дійшов.
Пишаюся. Тепер про тебе знімуть героїчний фільм.
Знаєш, було б класно, якби жінка хоч зрідка про мене дбала.
О, боже. Я постійно про тебе дбаю.
Зі мною лиш той Джек, що голодний, з болем у стегні,
й не вірить в результати колоноскопії.
-Ой, не вигадуй, прошу. -А всі інші знають парадну
версію твоєї особистості.
Ти перестрибуєш лави, щоб усіх вразити. А я не можу змусити помідор з'їсти.
Я б так хотіла хоч двадцять хвилин на день з тим Стрибуном.
Добре, а я просто хотів льоду. Ясно? Джинні Ніку принесла.
Ну, я не Джинні. Дуже шкода, що ти заздриш Ніку.
Що?
Чого б це я заздрив Ніку? Га? Я кращий за Ніка. Я хороший.
Ти заздриш, бо його тридцятидворічна гігієністка
задовольняє всі примхи. І як це не сумно,
старий, та твоя дружина - середнього
віку і має суху шкіру.
Проєкція! Ясно, це вже проєкція! Насправді, з нас двох саме ти… заздриш.
Бо ти хочеш тусити з будь-ким, крім мене.
З ким завгодно. Так? І тобі кортить зіпсувати
усе і почати заново. Це точно.
Привіт.
А де Джинні?
Я, е… подумав, що ми побудемо самі сьогодні,
ти ж не проти?
Звісно, я за.
КОЛЕДЖ ВАССАРА
Гей, цей готель - відстій. Хочеш випити?
А як же "суха осінь"?
У сраку її. Там був халявний бар.
ВІТАЄМО БАТЬКІВ СТУДЕНТІВ-ІНЖЕНЕРІВ
А ми зійдемо за батьків студента без дитини?
Якщо у нас хтось спитає, наш син інженер-будівельник.
Непогано. О, і нехай це буде дочка. І її звуть Рен, і вона злегка лесбійка,
що шарить у математиці.
Так.
Я пишаюсь нею.
То де ж це Клод?
Телефон показує, що він сидить під годинником
на Мейн уже три години.
-Це ж дурня якась. -Так.
Що взагалі на вас найшло?
Ти в курсі, що найшло. Клод живе у власній опері,
а конкретно ця триває багато, багато, багато годин.
Клоде!
-Привіт! Як справи? -О, привіт.
У тебе все гаразд?
Ні.
О.
А де Нік?
Ем, Нік сьогодні вечеряє сам із Лайлою, і це добре. Та, типу, я знову відчула, що
-мені зовсім… -Мм.
Не варто було тут бути.
Слухай, я теж не хотів тут бути.
Із того, що я почула, може ти і не в настрої,
та… я збираюсь у самокатний тур.
-Зараз? -Так.
-Я охоче доєднаюсь. -Так! Ну що, ходімо.
Гаразд.
То як у тебе з навчанням цього семестру?
Нормально. Мене навіть пре від статистики.
О.
-Моя кров. Гадаю, фінанси - це твоє. -Скажи, ти колись кохав маму?
Воооу.
Боже. Хочеш копнути глибше? Добре. Гаразд. ГАйда копати.
Так, звісно, я її кохав. І досі кохаю.
Тоді що сталось?
Багато чого сталось.
Лайло, дещо ти не так відобразила у п'єсі. Мій персонаж… Знаєш, я трохи складніший,
ніж ти показала.
О, та невже? Просто, знаєш, це… це схоже на типову кризу середнього віку.
Добре. Гаразд. Хочеш покритикувати? Я готовий. Будь ласка.
Ну, по-перше, твоє модне худі аж тхне відчаєм.
Згоден. Далі.
О, чорт. Він стартонув. Може, взяв таксі абощо.
Я лиш хочу, щоб він почув мене, та він, як птах,
що гепнувся об шибку. Мізки відбив.
Та де ж він? Круг озера гасає? Що за хрінь?
О, може, це самокатний тур?
Якась дурня. Не його стиль. Ми катались у К'янті,
він перелетів через кермо.
Хто б сумнівався.
Просто знай, що твої вчинки - страшенно ганебні.
Ясно.
Вона ж тобі, як дочка.
Так, та не дочка. А ще їй тридцять два. Давай. Давай. Ще навалюй. Добий мене.
Добре, зараз доб'ю. Ти про мене хоч подумав,
коли це робив, егоїсте ти сраний?
Боже… Бляха, я ж не плакса.
Так, цим ти в мене вдалась.
Я, дурень, подумав, що коли ти підеш у коледж, усе буде не так страшно.
О.
Господи… як це тупо.
Я довбаний дурень. Як і майже всі дорослі.
Пригадую… коли мені було п'ятнадцять… і батьки сварилися, а це було частенько.
Я… втрутився, хотів заспокоїти. А тато мені зацідив.
-Господи, та це ж травма. -Еее… Ну, не все в житті - травма.
Так от, згодом вони… помирились, і навіть за ручки тримались…
перед теликом.
Тоді я зрозумів, що це - просто люди. З вадами,
окремі від мене, у дивних стосунках.
Пробач, аж не віриться, що дідо міг тебе вдарити.
Напиши п'єсу про це.
Знаю, ти сердишся.
Можеш сердитись. Сердься на мене, скільки захочеш.
Головне, знай, що я… я тебе люблю, і… Я тебе люблю.
Добре.
Ем, але ж ти згоден, що Джинні - це мама в молодому тілі, так?
Згоден.
О, це ж треба!
Як добре, що ви встигли до нас.
Супер! Добре. Так. Треба частіше збиратись.
А як же суха осінь?
У сраку ту осінь.
Нащо воно мені здалось?
Мм. Мм.
Ми з Кейт посварились. Так. Не хочу зараз про це.
Оо.
Я-я просто не… Я не знаю, звідки в неї зневага така? Звісно, я не ідеальний, та
-чоловік хороший. -Так.
-Ну, я романтичний, і емоційно доступний.
-Мм. -Маю класне почуття гумору. Я не зрадник.
І гарно танцюєш.
Так, справді!
Справді. Дійсно.
-Ммм. -Ти пробач. Слухай, дарма я на тебе це
вивалюю. У тебе важчий вікенд, ніж у мене. Тому вибач.
О, ні, не хвилюйся.
Так.
Усі вже порозумілись, тому все прекрасно.
Як я й хотіла, тож… Так, але приємно, що ти за мене переймаєшся, Джеку.
Ти дійсно хороший.
А який профіль вашої дочки?
-Будівництво. -О, так, чудово. Так.
-Він зник. -О.
Всього найкращого.
Його точка просто зникла.
О, та він, певно, вимкнув програму, щоб ти похвилювався.
Він не такий. Він би не лякав мене.
Впевнений?
На що ти натякаєш?
Я бачила, як він твої речі з вікна кидав.
Це психоз рівня "Справжніх домогосподарок", друже.
Гаразд, слухай, ти… ти критикуєш Клода занадто.
О, та ну, ти сам казав, що він живе в опері.
Я аж заздрю, як ти влаштувався.
У тебе я для інтелектуальних бесід, а вдома чекає красивий,
дурненький законний чоловік.
Гаразд, Кейт, ти п'яна, і це мій шлюб, тож ти свого носа не пхай.
О, грьобана таця.
Перш ніж сказати щось, я прошу пробачення. Гаразд? І це все… зовсім… не серйозно.
Ти взагалі про що?
Я цьомнув Енн.
Даруйте. А самокатний тур повернувся?
Ні, там був нещасний випадок, та наша менеджерка туди вже виїхала.
Клоде! Клоде! Клоде!
Клоде!
Денні.
Поранився? Ти весь у крові.
О, ні, не зважай. Шейла об'їжджала білку. А всі через неї попадали, наче доміно.
Я думав, ти помер.
О боже.
-Я цілий. Це лише подряпина. -О, боже.
Гей, дихай. Усе гаразд.
Не гаразд. Зовсім не гаразд.
Ну, Денні. Ти тут зараз зі мною. Ми в порядку.
Справді? Я старий пень із хворим серцем.
А я - вічно молодий красень-італієць, який кепсько їздить на самокаті.
Колись… нас більше не буде, і це, бляха, так страшно.
Життя страшне. Але й чудове.
Тому у нас є ми.
Щоб іти по життю разом.
Мм?
Мм.
Пробач мені за ту втечу.
Давай відтепер… тікати разом.
Як дикі коні.
Так по-італійськи.
Знаю. Як ти й любиш.
О, боже.
Кейт, я маю тобі зізнатись.
Навіть не знаю, як почати.
Ти цьомнула Джека.
Він тобі сказав?
Ні, та весь кампус гуде, що ти шльондра.
Господи. Пробач мені. Схоже, я пробила дно.
Без образ.
З язиком?
Ні. Ні.
Та зі слізьми.
-Боже. -О, боже.
Просто…
Лайла сказала, я розбита.
-Вона кричала Ніку, що "мама розбита". -Ні. Не розбита.
Та я тільки й роблю, що нию, Кейт.
Облиш, минуло лиш сім місяців.
-О бооооже. -Ми усі трохи травмовані.
Я все ж вигребусь.
Я впевнена.
Справді.
Знаю.
Боже. Сьогодні так важко, Кейт.
Здавалось, я бачу своє майбутнє.
Лайлин випускний, і відпустки, і свята.
А мене бачила в майбутньому?
Я була товста?
Ти десь така ж була, та голова трохи менша.
Доведеться звикати.
Нік буде знайомити Лайлу з новими Джинні, а я сама буду.
Ти цього не знаєш.
Дедалі нормальніше буде мене ігнорувати.
Я куплю ванну з дверцятами і все таке.
Не вигадуй. Ми нізащо цього не допустимо. Ми тебе любимо, Енні.
Особливо, Джек.
О! Боже. Повір, мені за це дуже прикро. Вибач.
Ні, мені… мені… байдуже. Я п'яна. Не парся. Мені шкода.
-Ооо. -Кейт.
О.
Як ти знала, що справа - лайно?
Були якісь знаки?
Ооо.
-Ти і Джек, це не я і Нік. -Ну, я знаю. Я не про…
Нік зраджував мене.
Кілька разів до всіх цих подій.
Була одна з офісу років десять тому, та інструкторка з пілатесу,
яка лагодила комп'ютер.
Чорт.
Так.
Та твій чоловік не такий.
Сьогодні була… мм… якась гулянка-співчуванка.
Так.
О боже.
Я втомилась.
Так.
Котра година? Здається, що четверта ранку.
Зараз восьма сорок.
О боже.
Зараз піджену, сер.
Вибач, я…
Вона просить пробачення. Її рішення, не моє.
А.
Добре.
Так і має бути.
Ти хороша мама.
Дякую, Ніку.
Я часто в спа ходила і купила книгу про колоніальний
декор, тому… Коли буде рахунок…
Проте я залишу твої ключки за будинком, якщо хочеш-таки забрати їх.
Добре.
Що ж.
-Гаразд. -Добре.
До зустрічі.
-Бувай. -Бувай, люба. Удачі.
Їдемо додому, аморе?
Із радістю.
Ходімо.
Ти перший.
-Я позаду. -Бувайте.
-Бувай, Клоде. -Щасти.
О, боже.
Послухаємо подкаст?
Звісно.
Хочеш якийсь конкретний?
Ні, вибирай.
Здається, нам треба терапія.
Так, це однозначно.
Бляха!
Чорт!