Це татів підвал, Вів'єн. Він вирішить сам, що робити з речами.
Так, я… я знаю про повінь, та мокре висихає.
Ні, це, це не сміття, Вів'єн. Це його скарби.
Скоріше б усіх побачити.
Скоріше б декого зустріти.
Може, все ж напишеш Кейт, що ми їдемо?
Не знаю, щось кумедне, розтопити лід.
Вона перегнула, ясно? Не я.
Та попри це їй точно шкода.
Я скажу їй, що нам треба чіткі кордони, якщо вона не згодна - журба.
Хоч би вона в настрої була.
Ні, ні, ні, ні, ні. Це ти дурню говориш! Ага! Дай-но мені нарешті тата, благаю.
Привіт, тату. Ти кажи мені, що там, і разом вирішимо, залишати чи ні, гаразд?
Лиши.
О, це, ну, е, ні, е, лиши.
Лиши, так.
О, ми уже близько. Скоріше б усіх побачити.
Слухай, може, варто продукти докупити?
О, ні, вони привезли продукти, любий.
А що, як недостатньо?
Може, ти взагалі все з хати викинеш? Га? Просто викинь усе в смітник.
О, о так.
З Новим роком, гуляки!
Хто хоче залишити минуле позаду?
Салют!
Я так з тобою розмовляю, бо ти зі мною так розмовляєш.
О, так, авжеж. Ні, ні, ні, не смій, ні.
Усі вже приїхали.
Салют!
Джинні вже прийшла!
О!
Джинні вже прийшла!
-Привіт. Привіт. Як життя? -Слухай, а він таки гарнюній.
ЧОТИРИ ПОРИ РОКУ ЗИМА
Денні, ти щось особливе готуєш?
Клод готує.
Ммм.
Це класична італійська страва на Новий рік.
Дзампоне з сочевицею.
Це що, нога?
Ні, це традиційна італійська ковбаса всередині… ніжки.
О.
Ну, мені не вперше ноги в рот класти.
Звучить якось дивно. Мене немає на ОнліФанс.
Привіт.
Привіт! Відпустка офіційно почалася. ВІП-гостя приїхала.
Привіт.
Привіт!
Дякую, що зібрались на моїй гульні.
-Аякже. -Оо.
-Матуся тусить. -Так, авжеж. Я кажу
так, бо в мене текіла тут.
Привіт. Як життя?
А це - легендарний Террі.
-Террі! -Вітаю. Привіт. Жодних автографів.
Ще й дотепний.
Радий з вами познайомитись.
Як там тебе звати?
Террі!
Террі.
Ми зустрілися на гончарському зльоті в Покіпсі. Террі проводив заняття, ми ліпили
-миску, схожу на мозок. -Ага.
Так, точно, просто мозок - найчуттєвіший орган людського тіла.
Оце так!
-Оо. -Оо, вау.
-ПІду по решту речей. -Дякую.
Ну, як Різдво зустріли?
Ідеально. Клод прикрасив чотири ялинки
і ми байдикували.
Прекрасно.
Пробачте, у тата підвал затопило,
а сестра геть сказилася,
хоче усе викинути.
Так, вона зовсім здуріла, бо не хоче купи мокрих
газет із дев'яностих.
Ось.
Дякую.
Показати кімнату?
Ходи.
Хотів дещо сказати.
Добре.
Це невідкладна справа.
Гаразд. Любий…
Що сталось?
Вісімнадцять років тому… в Барселоні, здається, я шпекав Террі.
Ага.
Впевнитись хочу.
Але про таке незручно питати просто в лоба.
О, Клоде.
-Що? -Це буде наш з тобою секрет.
Джеку, можна на два слова?
Я слухаю, Кейт.
Я відчула розпач і обурення, коли ти не допоміг із покупками.
Добре, я почув тебе.
Прошу вибачення і обіцяю бути уважнішим до носіння речей у майбутньому.
Гаразд.
О, здається, сестра тобі пише.
Що?
ВІВ'ЄН ПОВІДОМЛЕННЯ
555-0178 2 ПОВІДОМЛЕННЯ
555-0178 ПРОПУЩЕНИЙ ВИКЛИК
ВВЕДІТЬ ПАРОЛЬ
Що це… що це ти робиш?
Вів'єн писала тобі.
Вів'єн, це не викидай.
Наскільки мокрий мій постер?
Я так і сказала. О, боже.
Ууу.
-Я знаю, що це. -То ми тут квасимо?
Ні, любий. Вони не п'ють, ти забув?
О, так, так. Пробачте.
Так, це імунні шоти. Імбир просто пече, як зараза.
-Е, ну ви знайомі з Рейчел. -Так, з того, е…
А це Сара.
Вітаю.
Привіт. Вітаю.
Рада знайомству.
-І, вочевидь, це в нас Джетт. -Дуже приємно.
Як життя?
Джетта не забудеш.
-Ні. -Гаразд. Радий зустрічі.
Ага.
То серед вас є лижники?
-Так, так. Ви ж трохи їздите, так? -Еее…
Було в класі сьомому десь.
-А у Джетта сани. -Ага.
Звісно, Джетт - спортсмен.
-Все вміємо. -Гаразд, розкажу прикол.
Я ходив у спортивний магазин. Шукав сонячні окуляри.
-Привіт, привіт, привіт. -Колбі!
Дівіться, хто приїхав!
-Як твоя подорож? Як там Париж? Кажи. -О, боже. Це було так казково. Я просто в
захваті. Я б… переїхав. Настільки круто.
-Облиш. Ти казав таке ж про Ліссабон, -Добре. Винен, визнаю.
Колбі мандрівник у нашій групі. Його Тікток - суцільне пакування валіз.
Клас.
Террі, ти колись бував у Барселоні?
Мм. І не раз.
Е?
А в дві тисячі сьомому? Бо я жив там в дві тисячі сьомому.
Ти вуса тоді не носив?
М.
Я колись відростив вуса за Вусопад.
Але тебе не питають, я звертався до Террі.
Та годі вже цих допитів. Дай людині поїсти картоплю в мундирах.
Гаразд, гаразд.
Та пусте.
-О, можна ще одне запитання? -Так, так.
Так.
Денні, на два слова, можна?
Отак у лижних штанях?
Гаразд. Кажи.
Е. Ти маєш повне право на мене злитись. Мені соромно.
Не можна говорити про мого чоловіка таке.
Нам треба встановити справжні кордони.
Звісно.
Ні, ні, ні, зовсім не звісно.
Можеш не любити Клода, та поважати мусиш.
-Якщо не можеш… -Денні, мені дуже шкода. Гаразд, просто…
Це я дурепа. Я зриваюся на інших, коли нещасна, і хочу сказати,
що мені відверто соромно за те, що я сказала про Клода.
Таке ніколи не повториться, і я розумію, що твою довіру я маю заслужити.
Стривай-но. Це вибачення круте. Хто зцілив тебе?
Докторка Сюзен.
Мм.
Ми з Джеком ходимо на сімейну терапію, і я не буду скаржитись, бо поважаю…
наші нові кородони.
О, мені кордони не треба. Я класний. Будь ласка, затям це собі негайно.
І хто така Докторка Сюзен? У неї є свічка?
Ювелірку любить?
Свічок аж три штуки. Все в пилюці, а її найбільше кольє - це бронзова вафля.
Терапія успішна?
Ну, е, ми менше сваримось.
Це добре.
Проте і не говоримо майже, крім отих терапевтичних фраз. Ем,
і сексу не було три місяці. Це вже зайве.
Знаєш, слід казати "це вже зайве" до подробиць.
Пробач.
Це вже зайве.
-Вітаю. -Просто у нас раніше… не було проблем у
цих справах, тож це… наштовхує на роздуми.
Які роздуми?
Е?
Думаєш, Джек тебе зраджує?
О, він не такий.
Проте вже раз типу зрадив.
Поцілував Енн на батьківському вікенді.
Я теж так відреагувала.
Бо це об'єктивно кумедно.
Та я не хвилююся за Енн. Мені просто здається,
що він щось приховує від мене.
Кейт, ти що?
Він змінив пароль на телефоні. Це ж кепсько, так?
-Що з лицем? -Що? Що? Нічого з лицем.
Джек не зрадник.
Бо він слабкий у логістиці.
Як чоловік, що не знає свій розмір штанів, забронює готель на таємну кредитку? Та ну.
Я просто фанат бургерів. Кажу тобі, міг би їх їсти щодня.
І… він тебе любить.
Так, твоя правда.
Скучила за тобою.
І я за тобою. Ходи.
Я швиденько.
Слухай, я маю побачити Террі голим.
Добре, звичайно, так.
Я просто згадав, що барселонський чувак мав родимку
отут на стегні… Щось вигадаємо?
Щось вигадаємо.
Так, любий.
Ковтайте сніг, невдахи.
Уу!
Ви знущаєтесь?
Бувай.
Ні!
Ви так швидко їдете!
Випивка на вас, невдахи.
Що?
Та припини.
Ууу! Завидки беруть?
Ой, бууу!
Я не знав, що ми змагаємось, шахраю.
Боже мій.
Я так пишаюсь нами! І тобою, Джетте.
Я виграв!
Не пощастило, слоупоки.
О, боже, він же Карл.
-О Боже мій. -Він Карл!
Пробач, любий. Карл - то колишній Рейчел. Він страшенно любив змагатись.
Здуріти.
Ні, ні, ні, ні. Не хвилюйся. Усі ми Карлом бували.
Ти вже один з нас.
О, клас.
Принесу звичайну каву. Це не проблема.
Ні, ні, ні. Ця… смачна. Мелені гриби відчуваються.
Рейчел - талановита аюрведистка.
-Крім того випадку торік. -О, боже. О, боже.
Оо, знову про це.
Господи.
-Пам'ятаєш? -Що сталося?
Е, Рейчел заледве нас не вбила просто…
Ні, у мене загорілась олія, а Джетт загасив, тому…
Я курткою пожертвував.
-Ти мені досі гроші винен. -О, о, знаєте що? У мене є шалена
новорічна історія для вас. Ми з друзями завжди орендуємо будинок в
горах Каліко на новий рік.
І якось, напевно, років десять тому, джакузі зламалось. Ми покликали майстра,
він прийшов і полагодив.
Але потім ми не могли його здихатись.
Стоп, то він що, відмовлявся йти?
Так, ми й просити боялись. Він був якийсь трішки не той-во, правда?
Пам'ятаю, під час роботи він насвистував стрьомну
пісню. Здається, якусь дитячу.
-Стоп, як його звали? -Дивно.
О, якось, е, здається, Ерік чи Ерні, чи щось таке.
А. Ні, ні, ні, ні, ні.
Едмонд.
Його звали Едмонд.
І він був дужий. Він був, як вікінг-воїтель.
Він все полагодив. Ляпнувся на диван. І просто дивився на нас.
Так, він дивився телик, пив наше бухло. Ми були в ауті. Такі, типу, він працює?
Чи він… е, відпочиває? Чи?
-Ми думали, він безхатько. -Так.
То ви не хотіли йому допомогти?
Ні, ми хотіли, щоб він забрався до біса, а він все сидів.
Не спішив.
Він так їв, ніби востаннє перед стратою.
Голівку сиру зжер до кірки.
А потім такий, "О, у вас яйця є?"
-Яйця. -І я посмажила йому тоді омлет.
Ну, ми думали, якщо він буде щасливий, то, можливо, таки не вб'є нас.
Нарешті о другій ночі він встає, щоб піти.
І я такий: "О, ну, типу, то ти вже додому?".
А він каже: "О, та я не додому. Я піду до свого
-брата." -І вгадай, хто його брат?
Хто?
Кенні Лоґґінс.
-Ем… -Що? Його брат - Кенні Лоґґінс?
О, здуріти можна! Ви мене добили.
Капець!
-Ми так і не купались у джакузі! -Ні!
Ми не пішли!
О господи.
До речі, про джакузі, треба сходити після вечері.
Що ти скажеш, Террі?
Так, звісно, підеш ти - піду я, красеню.
Пам'ятаєте, е, у Гольф-клубі був бабак, він ще там танцював?
О, то це Кенні Лоґґінс?
Ооо.
-Ні, це просто бабак. -О.
Він музикант.
Що ж, піду готувати вечерю.
О, так, е, ми допоможемо.
Нік привіз ніж з "Акул бізнесу".
Знаєш що? Ти йди. А я наздожену.
Добре.
Я завжди голодний.
Мені, власне, може й не знадобляться ножі.
-Я знав, що ти голодний. Ти просто монстр. -Справді? Що ти приготуєш?
Там нічого різати.
-Оо. -Тому так.
Я можу зайнятися десертами, що скажеш? Так і зробимо.
Привіт, це Денні. Залиште повідомлення, я передзвоню.
Привіт, Денні.
Я хотів подзвонити і привітати вас із Новим роком, поки ви не зайняті.
І… О…
О, добре, чекай, ти мені зараз дзвониш. Я… гаразд, секунду.
Привіт!
-Привіт! -Привіт!
О, гей, гей, як звали джакузі-майстра? Ми забули.
Едмонд.
-Едмонд! Його звали Едмонд. -Дякую.
То… які у вас плани? Ви гулятимете до півночі, так?
О, ні, ми вже застарі для цієї фігні. В нас буде салют на Таймс-сквер за годину.
-О дев'ятій. -Є! І план такий. Спершу салют,
а тоді в джакузі пірнемо, так?
Так! У!
Гей, а що це ви їсте?
Це ковбаса в ногах, та насправді вона смачнезна. Пахне класно.
Ммм.
О, боже, у вас там гітара? Ні.
Невже хтось привіз гітару?
О, так, так, так. Ось, Ніку, це Террі.
-Друг Енн. -Привіт. Здоров.
Салют!
Салют.
Радий познайомитись, Террі.
Нам дуже добре разом, і в тебе дві хвилини, бо це моя поїздка.
Я знаю. Просто… я радий вас бачити.
Чекай, то як там реаліті "Сніжне місто"?
О, якось так, без бухла, без м'яса, і мене змусили пити грибну каву.
О, боже.
Так, вони помруть у сто років, та нащо таке життя?
Скажи?
То, як, е… як у вас минув день?
Ну, е, Денні виграв заїзд, а, е…
а Клод навіщось хоче всіх затягти в джакузі. А Джек приріс до телефона.
О, ти пробач. У тата підвал затопило,
намагаюсь допомогти врятувати його найцінніші речі.
По-справжньому цінні чи по-твоєму?
Так, у якій категорії, скажімо,
е, дитячий велик і відеомагнітофон
з павуками?
Та годі. Не прискіпуйся. Він просто сентиментальний.
О, дякую. Вона хоче,
щоб я викинув постер Гангстерів
з відеосалону містера Наполі.
-Це ж містер Наполі, залиш йому постер. -А там лише постер, Джеку?
Ну, дякую, що спитала. Там постер, картонний макет і касета з саундтреком.
Так.
А куди ти вставиш ту касету?
У мій мокрий Вокмен.
О, боже.
Гей, що це ти тут робиш?
Гей, я тут вітаю банду з Новим роком. Привітайся.
О, привіт, Джинні!
Привіт! -Привіт! -Привіт!
Буон анно!
Ем, гей, час вечеряти.
Там вегітаріанська паелья.
Оо.
Вегітаріанська?
А знаєш? Ви починайте.
Я… я спущуся за хвильку.
Добре.
Що ж, із Нью-Йоркським Новим роком, народе. Я скучив.
Оооо.
-І ми теж скучили. -Ми скучили!
Ми скучили!
Усі. Ну, може, крім Енн.
Бувай, Ніку.
Щасливого Нового року.
Я люблю вас.
Вау, новий рік настане о дев'ятій вечора.
Може, комусь напитись до блювачки, як у старі часи?
Пароль тебе не відпускає?
Мене клинить, коли він зиркає в телефон.
Ходи. Тобі треба поговорити з ним.
Я знаю, для тебе - це жах, бо ти така ж, як я.
Ти любиш жартувати і сваритись.
Я не люблю сваритись. Я люблю перемагати.
Добре, ти хочеш виграти чи мати гарне життя?
Коли тобі відповісти?
Що ж, Клод наполягає на джакузі, тому після салюту усі перевдягаємось.
Добре.
Террі прикольний.
Так.
Не знаю, можливо, ви з ним більше не побачитеся.
У нього срібний браслетик на нозі.
Уу.
Та я рада, що змогла трохи розвіятися.
Сто відсотків.
Він на диво вмілий коханець.
Я щось е… не вірю.
Уже майже час. Усі сюди!
Хутко.
Сюди. Дай пляшку.
Десять, дев'ять, вісім, сім, шість, п'ять, чотири, три, два, один.
З новим роком!
Він, як Мармадюк.
Ти знущаєшся, Ніку?
Я вже хотів спускатися.
Розмова з друзями - це одне, та ти тут… ховаєшся?
Я не ховаюсь. Я просто, типу, втратив лік часу.
Мої друзі кажуть, що ти уникаєш їх.
Ну, мені здалося, що я їм не цікавий.
Не вигадуй.
Ніку, ти й не намагаєшся з ними розважитися.
Я катався на лижах.
Розповів їм веселу історію, яку вони не оцінили.
Я купив продукти.
Так, продукти, які любиш лише ти.
Я казала, що мої друзі не п'ють, Ніку, а ти купив шампанське.
Рейчел це дуже образило.
Чекай, котра з них Рейчел?
Бляха, Ніку!
Ми завжди з твоїми друзями.
А твої друзі - це…
Скажу чесно, вони не подарунок, та я йду і заради тебе їх терплю.
-Джинні, люба моя… я… -Ні, ні, ні.
Я на тебе ображена. І… я пІду… на нічну прогулянку… з друзями.
Тебе не кличу.
Побачимось опівночі, добре?
Добре.
Добре, що Нік подзвонив.
Так. Так.
І я вже спокійніший за татів підвал.
Щось я все ж викину, наприклад, ретейнер.
Стривай, а що як в онука такі ж зуби будуть?
О, твоя правда, краще залишити.
Джеку, хвилинку уваги.
Кейт, я слухаю.
О.
Знову твоя сестра?
Ні, ні, ні, якийсь набридливий… Гаразд, я слухаю.
Я знаю, що спілкування - не мій коник, і все таке.
Так…
І, ем, мені незручно таке запитувати…
Мгм.
Кого ти трахаєш?
Що ти таке говориш?
Я зараз про тебе і твій сраний пароль!
Влаштувала сварку.
-Може, грець із тим джакузі? -А що з паролем?
-Ні! -Він був той самий п'ятнадцять
-років, а зараз інший. Якого біса? -Вони там не надовго.
Знаєш, люди міняють паролі постійно. І це нічого не значить.
Добре, скажи який твій новий пароль?
Ну гаразд. Сказати, чому я змінив пароль?
Я ходив у ЛіґалЗум, подивитись медіацію.
Ясно? Зайшов один раз, і тепер мені купу листів і СМС-ок шлють.
Медіація? Ти гуглиш, як розлучитись?
Це був ЛіґалЗум!
Байдуже, це гірше за зраду.
Ну, я пішов на це, бо ти поводишся так, ніби хочеш мене кинути.
Я тебе не кину. Твоє життя розвалиться.
-Не зрозумів? -Сказати, що в мене в телефоні?
Самі листи й СМС-ки про твої прийоми в лікарів, а ще рахунки, бо я роблю все,
а ти - нічого.
Я тобі вже не любий. Це ясно. Ти мені зараз теж не дуже.
Але не обов'язково псувати всім відпочинок.
От чорт!
То, може, викинеш його?
Ти таке любиш.
-Добре, добре, добре. -Може, щось їм скажемо?
Тсс, тихо!
Де вона?
Сподіваюсь, помиряться.
Ходімо?
Так.
Що ж.
Це не він.
Е, пробачте, якось надто холодно для нас. Ми… спати.
Добре. У-ху-ху-ху-ху.
Ууу!
Уу!
У-ху-ху.
То що ця ніч нам готує, міледі?
Террі, є розмова.
Сонце.
Дай допоможу.
Мм.
Ну звісно. Так.
Дякую.
З Новим роком, Клоде.
З Новим роком, Кейт.
СВЯТКУЙТЕ БЕЗ АЛКОГОЛЮ
СВЯТКУЙТЕ БЕЗ ГЛЮТЕНУ
МІСЦЕВИЙ ЯБЛУЧНИЙ СИДР
Даруйте, а ці безглютенові крекери вегітаріанські?
-Мгм. -Дякую.
НОВОРІЧНІ АТРИБУТИ
НОВОРІЧНІ ОКУЛЯРИ
НОВОРІЧНА БЕЙБА
Ну ти й Карл.
Нарешті.
ДЖИННІ 5 ПОВІДОМЛЕНЬ
ДЖИННІ ПРОПУЩЕНИЙ ВИКЛИК
ДЖИННІ 31 ГРУДНЯ 23:35
Привіт, Кейт, ем, це Джинні.
Вибач, що тобі дзвоню, я не…
Джеку?
Джеку!
Вставай.
Що? Що таке? Що сталось?
Він помер, він… Їхав сам у машині, сталася аварія.
Люба, спокійно. Я не розумію, про що ти.
Нік помер.
Загинув.
Господи.
Енн?
Енн, сонце, вставай, сталося… дещо жахливе.
Кейт!
Ні! Ні, ні, ні!
О, ні!
Террі, забирайся!
О, боже.
Що таке? Що сталось?
Я просто не вірю.
Ми щойно розмовляли.
Енн, хочеш, я подзвоню Лайлі?
Ні.
Я краще почекаю до завтра, перш ніж розбити їй серце.
Прощавай, Нормо Джин
Хоч ми не були знайомі
Ти гідно трималася
А погань повзала
Мов шашіль той паскудний
Влізла в голову тобі
Загнала на конвеєр
Змусила змінити ім'я
І мені здається
Ти завжди жила, Наче свічка на вітру
Ніколи не знала
Хто врятує, як піде дощ
Хотів би я тебе знати
Та був ще надто малим
Твоя свіча згасла вже давно
Та легенда не згасне
Годі співати.