Vidím, že vzhledem k počtu objednaných pokojů
vám můžeme nabídnout zvýhodněnou skupinovou cenu.
A nedá mi to se nezeptat. Kdo se vdává?
Já se před týdnem zasnoubila.
Ne, o svatbu nejde. Je to jen akce.
Velké narozeniny?
Ne, jen rodinná akce.
Rodinný sraz!
Kristepane.
Pardon. Jen jsem zvědavá. Kolegyně tam připsala „P“ jako party.
Je to pohřeb, Mikaylo.
Pane bože.
Moc se omlouvám.
Ne, nevěděla jste to. To nic.
Máte mou… upřímnou soustrast nad ztrátou vašeho milovaného.
Ne, byl to můj exmanžel. Nesnášela jsem ho.
To zas ne.
Ale zrovna jsem se začínala z našeho rozvodu vzpamatovávat.
A teď musím chystat oslavu života muže, který ho nechtěl žít se mnou.
Annie, nech Mikaylu v klidu pracovat.
A to nejlepší?
Žába, kvůli které mě opustil, sem dnes přijede,
aby mi s plánováním pohřbu pomohla.
Takže…
Zas taková party to asi nebude.
Celkem tedy 12 nekuřáckých pokojů.
Kdyžtak si klidně zapalte.
- Díky. - Díky, drahoušku.
ČTYŘI ROČNÍ OBDOBÍ
ZIMA
Vzpomínáš na tohle?
Hershey Bar Man z Hersheyparku.
My tam fakt byli? Takže to nebyla nějaká noční můra?
Byl to moc fajn výlet. Ty si na to vážně nevzpomínáš?
Vůbec. Promiň. Asi jsem byla moc malá.
Dorazila Ginny.
Ahoj.
Běž.
Ahoj, Anne.
Díky za pozvání.
Jistě.
Přemýšlela jsem o tom zítřejším obřadu
a mám pár nápadů.
Popravdě jsem ještě nikdy na pohřbu nebyla,
protože všichni moji prarodiče ještě žijou.
Víš co, Ginny?
O všechno se postaráme, tak nemusíš nic dělat.
Tak jo. Přinesla jsem pár Nickových oblíbených věcí,
kdybys je chtěla použít.
Tohle jsou jeho brýle proti písku z Burning Man.
A tohle album měl Nick hrozně rád.
Je od kapely Mannequin Pussy.
- Říkala jsem si… - Víš co?
Nechceš mi pomoct s fotkami?
Jasně.
Čau.
Kam jdeš?
Musím z nádraží vyzvednout pár příbuzných
a pak musím zpátky do pohřebního ústavu a…
Proč? Není už všechno zařízené?
Snaží se nás natáhnout. Chtějí po Anne 2 500 dolarů za urnu.
Cože? Tolik mě stála oprava zubu.
Jo, a v kalkulaci schovali spoustu zlodějských přirážek.
- Parchanti. - Hele.
Mám tam zajít? Klidně jim domluvím.
Copak?
Tobě jde spíš domlouvání příplatků.
Jako když tě ukecali do prodloužené záruky k napájecímu kabelu.
Jo, ale vzpomeň si, že když odešel,
dostali jsme zdarma nový.
Jen za poštovné a poplatek za vyřízení.
Vím, že máš pocit, že nedělám dost,
ale občas si ode mě musíš nechat pomoct.
Dobře, děkuju. Jo, můžeš do toho pohřebního ústavu.
Hele, vím, že nám to skřípe
a ani jeden netušíme, jak z toho ven,
ale překonali jsme i horší krize.
Vzpomínáš, jak jsme koupili dům a den nato jsem dostal padáka?
To byl opruz.
Nebo když jsi v devátém měsíci říkala, že už rodit nechceš.
A epidurál už nešel, protože jsem se odmítala svléknout.
Jo.
Víme, co je potřeba.
Musíme teď zatnout zuby a zabrat
a prostě na tom pracovat
a nepřestat, dokud se to nespraví.
Tak to v manželství chodí.
Jo.
Je to rána.
To nic.
Spraví se to.
Jak? Umřel. Je to na hovno.
Já vím.
Ale taky je to krásné, protože z Nicka je teď motýl.
Cože?
V noci se mi zdálo o Nickovi.
Byl obklopený hejnem motýlů a vypadal moc šťastně.
A dnes ráno mi Anne podala hrnek, který měl na boku…
Motýla.
Jo.
Asi nám tím vzkazuje, že bude vždycky s námi.
Mě tyhle věci neberou.
Ale já si říkal, že třeba…
Nezmínil se ti někdy, že má motýly rád?
Nebo že k nim má zvláštní vztah?
Jasně že ne. Nebyl devítiletá holka ani Mariah Carey.
Motýli mu byli u prdele.
A teď se z něj paradoxně motýl stal.
Poslali jste mi všichni všechny svoje fotky?
Já poslal tři. V téhle skupině přátel se fotíme jen minimálně.
My víme, že vaši gay kamarádi jsou fotogeničtější.
- No jo. - Moc hezky jsem si s Martym popovídal.
- S kým? - Marty Galuska, pohřební ústav.
Super chlap.
Škrtne všechny ty příplatky?
Marty říkal,
že to, cos brala za nadstandard, je úplně běžné a skoro to bez toho nejde.
Tak jsem to všechno nechal.
Vidím na tobě, že si myslíš, že mě vypekl,
ale věř mi, že ne.
Ne, to nic. Já to… vyřeším později.
- Podíváme se na ty fotky. - Jo.
Svoje už jsem ti poslala. Snad jsem vybrala dobře.
- Aha. - Páni.
Tady máme jazyky.
Je na téhle nahý?
Jo, ale není to…
Já ti nevím, Ginny.
Vážně? Proč?
Jsou trochu lascivní.
Mně přijdou romantické.
Nick měl moc rád tuhle s akrobatkami.
Focení si určitě moc užil.
Jen by asi nechtěl, abychom si ho pamatovali
jako francouzského sex-klauna.
To určitě nechce ani Ginny.
Třeba se můžeš zapojit nějak jinak.
Mohla bys říct pár slov nebo…
Promluvila bych moc ráda.
Zůstaneme u fotek.
Ne, tohle bude mnohem lepší.
Děkuju. Jo.
Tak zítra, jo?
Co délka? Tak tři, pět minut?
Probereme to.
- Dobře. - Tak ahoj.
- Ahoj. - Ahoj.
Proč?
Co ty víš? Třeba Anne bude chtít, aby řekla pár…
- Ne. - Ne.
Annie, dala by sis mdlé venkovské pad thai?
To zní lahodně.
Jo. Já vím.
Nemůžu tomu uvěřit.
Ale jestli ti to pomůže, Anne, bude s námi navždy.
Jo.
Děkuju vám.
Vlastně se mi v noci zdál sen.
- Claude. - Byl o Nickovi.
Víš, jak jsi mi ráno dala ten hrnek?
Ten s vážkou?
Kde je Ginny?
Jela zpátky do hotelu.
Jen tak nahlas přemýšlím o harmonogramu…
Mám Ginny vyhradit trochu času, aby něco řekla?
- Ne, ta zítra mluvit nebude. - Jo, to jsme si mysleli.
Jen abys věděla, fotoprezentace vypadá moc fajnově.
Prima.
Promluvila jsem si s tvým kámošem Martym.
Povedlo se nám vybrat elegantní, ale přitom rozumně drahou urnu.
Nevím, co si počneme bez platinového podstavce na věnec za 300 dolarů,
ale snad to nějak zvládneme.
Tos nemusela.
Jen proto, že jsem to neudělal, jak jsi chtěla.
Nejde o to, jak jsem to chtěla, Jacku. Neudělal jsi nic.
Proč mě napadáš?
Neříkalas, že tak to v manželství chodí?
Že krize řešíme spolu?
To víš, Jacku, když ty krize opakovaně vytváří jen jeden…
Proč jsi řekl Ginny, že může promluvit?
Promiňte, že ruším.
- Ahoj, zlato. - Je to tvůj pokoj.
Jen si jdu pro kartáček.
- Jasně, vezmi si ho. - Zuby se čistit musí.
- Fakt nechceš svůj pokoj? - Jasně.
Ale ne. Můžu být u mámy. Dobrou noc.
Dobrou noc.
Jsem rád, že jsem Ginny řekl, že může promluvit.
Je mi jí líto. A nemohlas použít aspoň jednu její fotku?
Přijde ti fotka Nicka ze Cirque de Soleil s evidentní erekcí
vhodná na prezentaci, co uvidí jeho dcera?
- Ne. - Ne.
Tak tos mohl Ginny říct ty, že její fotky jsou na nic.
To ty ses mohl zeptat Anne.
Jenže to ty ne, protože vždycky musíš být za hodného.
A co pak zbývá na mě?
Pardon. Jen si jdu pro knížku.
Fakt nechceš spát tady?
- My se vyspíme kdekoliv. Třeba na střeše. - Kdekoliv. Jo.
Kéž bys mi aspoň projednou projevila nějakou důvěru.
Věčně o mně pochybuješ.
Jo, a víš proč?
Kdykoliv ti důvěřuju, zvrtáš to
a jen přiděláš práci mně. Tak končím.
Už tvoje průšvihy žehlit nebudu a ty si s ní promluv ráno.
Občas umíš být fakt hnusná.
Když jsem tak děsná, zavolej svým kámošům z LegalZoom.
POHŘEBNÍ ÚSTAV GALUSKA
Zvládlas toho spoustu. Anne je ti vděčná.
Nick si zaslouží hezké rozloučení.
Někoho vidím.
Dobrý den, jdeme na pohřeb.
Jistě. Budeme vás dnešním smutným dnem provázet.
- Upřímnou soustrast. - Soustrast.
Proč je zamčeno?
Neřekla jste tátovi,
že o hodinu rodinného loučení zájem nemáte?
Moment.
Nechcete radši stát uvnitř?
Jo, to bychom chtěli.
Kde je všechno?
Ale ne, tohle je hlavní kaple.
Jak jste chtěla, váš obřad se odehraje ve smuteční síni.
Zrovna tohle měl Marty asi na mysli.
- Ahoj. - Ahoj.
Jak jsi na tom?
Jde to.
Jo.
Díky za optání.
Jo.
Poslouchej.
S Kate jsme to probrali.
Vím, že jsi moc nechtěla, aby Ginny promluvila.
Proč to zase vytahuješ?
Má se to tak.
Hele. Musím se přiznat, že jsem to posral.
- Řekl jsem Ginny, že může. - Ne!
- Je šance, že bys mohla zvážit… - Ne!
Velkorysá už jsem byla dost. Teď už si musím dupnout.
Hele…
Tohle je pro jeho skutečnou rodinu. Ne pro holku, se kterou zrovna chodil.
Myslím, že pro něj byla trochu víc než jen to.
Byli spolu skoro celý rok.
Jeden rok se hodně věnoval judu.
Má mít proslov sensei Steve?
To asi ne.
Byli jsme manželé.
Měli jsme dítě. Byli jsme spolu celý život. Není to totéž.
Víš, že to není totéž.
Ona si místo vedle mě nezaslouží.
Jasně. Já jen extra pro jistotu.
Rozumíme si. Jo.
Hele, Kate.
Ahoj.
Jen se chci zeptat, kdy mám promluvit.
Jack s tebou nemluvil?
Jasně.
Anne má pocit, že méně je možná více.
Je to rodinná záležitost a…
Takže proslov bude mít jen Anne.
Ta ale Nicka už ani pořádně neznala.
Ginny, Anne a Nick byli svoji 25 let.
Na tom nesejde.
Věčnost s někým nesprávným se nevyrovná okamžiku se spřízněnou duší.
Spřízněnou duší, jasně.
Vím, že ti těch osm měsíců s Nickem
připadá jako zásadní životní kapitola.
Ale časem budeš snad i ty za někoho 25 let vdaná.
A tohle všechno bude jen krátká epizodka.
Epizodka?
Krásná epizodka.
Prostě ti říkám, že před sebou máš celý život.
- Díky. - Omluv mě.
Můžeme začít. Mám ji držet já?
Nebo ji chcete položit?
Co je to?
To je zesnulý.
- Proč je to bota? - To jste objednala.
Číslo 619, Čirá elegance.
Vždyť není ve tvaru urny.
Když není ve tvaru urny, musíte člověka varovat.
Co to kurva je? To je… To je Nick?
Ne. Změníme to. Můžeme to změnit, ne?
To spíš řešte s tátou.
Když ale slyšel, že to bude jen malý obřad,
vyrazil na chatu rybařit.
To se Marty má. Ukazoval mi fotky. Jo.
Tak jo, Kylere.
- Rozjedeme to. - Vážně?
Moc hezky jsem si popovídala s Ginny, fakt díky.
S Ginny? Neposílalas mě za Anne?
To mě poser!
Začni, až budeš chtít. A jen abys věděla, ta urna je jen dočasná.
To je bota striptérky?
Ano, ale jak říkám, dočasná. Zítra se to napraví.
Jo? Takže…
Tak jo, Annie.
Dobrý den.
Sešli jsme se tu, abychom si připomněli milovaného člověka.
Nicholase Pagana.
Našeho Nicka.
Když jsem s Nickem začala chodit, chtěl pomoct s nákupem nějakého uměleckého díla.
Na otázku „jaké“ odpověděl „co nejfajnovější“.
Řekla jsem mu, že umění musí v člověku vyvolat emoce.
Obešli jsme spolu snad deset galerií, ale nic ho neoslovilo.
Pak jsme míjeli pouličního malíře
a Nick si chtěl nechat nakreslit karikaturu.
Prohlížel si ten výtvor, on na motorce, já v sajdkáře,
a řekl: „Tak tohle ve mně emoce vyvolává.“
Celá dvě desetiletí
to nesmírně fajnové umělecké dílo viselo v našem by…
V jeho… Byl to jeho byt.
Nejspíš ho stejně sundal.
Omlouvám se. Je to hrozně těžké…
Mluvit o něm.
Mám plno krásných vzpomínek na náš společný život
a současně mi dal kopačky při čekání na pojišťováka po výbuchu dílny.
Věděla jsem o něm všechno a současně vůbec nic.
Třeba že měl rád Monkey Pussy.
„Mannequin“.
Jo, fajn, super.
Stará rašple si asi ukousla moc velké sousto.
Takže by tady možná měl stát někdo jiný.
Claude, nechtěls povídat něco o nějakém hrnku nebo tak něčem?
Jistě.
Děkuju, Anne.
Z našeho drahého přítele Nicka je teď motýl.
Lila a Beth stihly ten vlak.
Dobře.
Kam ji mám dát?
Na každém pohřbu se něco zvrtne.
Myslím, že jsme se s kamarádem rozloučili hezky.
- Snad jo. - Jo. Máš pravdu.
Proboha, to jste se všichni zbláznili?
Co prosím?
Fakt vám to někomu přišlo jako hezký pohřeb?
Vážně máte pocit, že dát mi na minutku slovo
by bylo horší než to vaše zasraný fiasko?
- No tak. - Ginny…
Ne, fakt už mě to štve.
Klidně si moje fotky vyhazujte do koše,
nechávejte brýle z Burning Man doma,
chovejte se ke mně jako k děcku, ale tohle epizodka nebyla.
S Nickem jsme si spolu budovali skutečný život.
Jdu na vzduch.
Ginny, počkej.
Slyšels mě. Můžu, nebo se musíš zeptat Kate?
To bylo kruté, ale trefné.
Ginny to pořád nezvedá.
Už se pěkně stmívá.
Můžeme někomu říct, aby ji našel? Je tady nějaký strážce?
- Ne, musíme ji jít hledat my. - Dobře.
Ty ale ne, Anne. Už toho máš dneska dost.
- Jsi v pohodě? - Jo.
Nezlob se na mě.
Anne mě vyzvala, abych promluvil.
Jen proto, že nevěříš, že je z Nicka motýl…
Ne, nevěřím.
Říkal jsem ti to, ale ty to pořád opakuješ.
Nedáváš mi prostor pro mé pocity.
Jasně že chci, abys je měl.
Chceš, abych se cítil dobře. Šťastný.
Jinak hned začneš žvanit o tom, že je z něj brouk.
- To žvásty nejsou. Je to nádhera. - Co když umřu já?
Budeš vykládat, že je ze mě pták?
Žiješ si mimo realitu
a já jsem na tohle všechno úplně sám.
Kamarádovi se stalo něco hrozného.
Bylo to nesmyslné, tak v tom přestaň hledat smysl.
Nechci slyšet, že je tady pořád s náma, protože není.
Není z něj motýl. Je mrtvej.
Není to nic krásnýho ani součást většího plánu.
Je to prostě smutný.
Tak mi dovol bejt smutnej.
Možná z něj motýl není.
Ne.
Možná je.
Půjdeme dál.
Ginny!
Počkat! Tamhle!
Hej, Ginny!
Za to předtím se fakt omlouváme!
Ginny?
Ne, to byla jen srnka.
Ginny!
Není to jeden z těch deštníků, co měla Anne jako výzdobu…
Počkej, my jsme na jezeře?
To je led? Jsme na ledu?
Proboha, slyším praskání!
- Praská! - Klídek, tady to bude jen pár cenťáků!
Díky.
Promiň, Ginny.
Měla jsem tě nechat mluvit.
A proč ne?
Asi jsem jen měla…
strach…
že když řekneš něco hezkého, bude to znamenat, že těch 25 let byla iluze.
A abych ho naposledy potrestala.
Kurva.
Chtěl by, abys tam promluvila, a já tě umlčela.
Anne, jen jsem chtěla říct něco hezkého, protože…
Protože jsme se pohádali.
To nic.
Zkus neplakat.
Do toho obchodu šel jen proto, že jsem na něj byla naštvaná.
Možná jsme zas tak šťastní nebyli.
Bože.
Možná to jen epizodka byla.
To ne.
Viděla jsem tvoje fotky.
Byla tam spousta odhalených podpaždí a pupíků,
a na jednu se možná vloudila špička jeho penisu.
Bože.
Byl šťastný, Ginny.
Víc než kdy se mnou.
Hajzl.
Vážně?
Tak…
Pojď dovnitř. Je tady hrozná kosa.
Jo.
Vlastně když už spolu mluvíme…
Jacku!
Co je to? Není to Kate?
Nedosáhnu na dno!
Co tam blbnete?
Danny, pomoc!
Ne, nechoď sem! Praskne to!
- Prosím tě. - Fajn.
Soustřeď se jen na mě, jo?
- Jo. - Jo.
Vytáhnu tě na tři. Raz, dva, tři!
Proboha.
Kurva, jak teď odsud?
Počkej!
V bitvě u Slavkova Napoleon vylákal ruské vojsko na zamrzlý rybník.
Místo přednášek mi řekni, co dělat!
Musíme se co nejvíc natáhnout a válet odsud sudy.
To nedává smysl. Musíme pelášit jako ty ještěrky, co běhaj po vodě.
Ne, musíš mi důvěřovat.
Dobře.
Protáhni se jako trubka. No tak, válej se, Kate.
Co to dělají?
Je to jako Napoleon! Už jsem tu knihu dočetl.
- Válejte se! - Válejte se!
Vždyť jo! Ježíši!
Pane jo! Tys nás zachránil!
Umřela bych tam!
Nick umřel.
Jo, zlato.
- Nick umřel, jo. - Kate!
- To nic. - Kate! Bože.
Kvůli Nickovi.
Dobře.
To nic.
Spraví se to.
Nespraví. Je to strašné.
Je to strašné.
Pořád jsi zmrzlá.
Děsně zmrzlá.
Pojď sem.
Sprcha vůbec nepomohla.
- Zamotám tě jako burrito. - Dobře.
Jo, dobře. Udělej ze mě burrito.
Takhle.
- Pojď. - Tak jo.
Sakra. Ježíši.
- Pojď si lehnout. - Lehnu si.
Pojď.
Výborně. Zabalím tě.
Co tomu říkáš?
Neříkám to ráda, ale můžeš mě zalehnout?
Jo.
Takhle?
Moc se ti omlouvám.
Měla jsem tě poslechnout. Tebe i Martyho.
Ne, včera jsi měla pravdu.
Musíme zabrat.
O to přece v manželství jde, ne? Je to dřina. Oddanost.
Rozhodnutí, které musíš dělat každičký den.
Ne, to je pitomost.
Ty jsi prostě moje spřízněná duše.
Tak jo, ruku nahoru. Kdo se nechce rozvádět?
Že bych se měl zase přihlásit na LegalZoom?
- Ne! - Cože? Jak se opovažuješ?
Pro zachování manželství je potřeba oficiálně zvednout ruku.
- Vydrž, hned to bude! - Ne!
To je ono.
To platí.
Co je?
Vím, že občas bývám až moc.
Ale to ne.
Ne?
Jsi přesně akorát.
- Tak jo. - Co?
Teď za mě míchej.
- Dobře. - Kde tady má ta ženská kmín?
Má tady koření vedle láhve na vodu.
A tady má koření vedle baterky.
TÁTA
- Jo. - Ne!
- Je to babiččin recept. - Dobrota.
Je to dobrota.
Povedlo se nám to.
Dobrá práce.
Mockrát děkuju.
Ginny?
Kdybys chtěla, můžeš přečíst, cos napsala.
Jen pokud chceš.
Jasně.
Dobře, díky.
„Nick říkal, že mám osobnost jako toast s máslem.
Pokud jsem já toast s máslem, Nick byl řecká omeleta.
Vydatná a výživná, ale plná překvapení.“
Páni, taky by to byl děs, co?
Ne.
To nic. Vzpomínání by nemělo být jen na jednom člověku.
Na mě byste se museli složit všichni.
A k tomu ještě…
Svoje ostatní fešnější kámoše nevytahuj.
Zraňuje mě to.
Ale jsou to fakt fešáci.
Víte, co můžeme podniknout příští rok? Někam jet na Nickovu počest.
- Jasně! - Jasně.
Vím, že vždycky chtěl vyrazit muškařit do Montany.
- Nasrat. - Fuj!
On ale chtěl.
Co na Island za polární září?
To by nám nikdy nedovolil.
Vždycky kňoural: „Nehodlám mrznout, abych viděl Boží šetřič obrazovky.“
- Trpěl by tam. - Co si připít?
- Fajn. Tímhle? - Pošlete je dál, prosím.
Má drahá.
- Tu máš. - Amore.
Grazie.
Nick miloval svoje přátele, rodinu a skotskou,
ten nejodpornější nápoj na planetě Zemi.
- Na Nicka. - Na Nicka.
Na zdraví.
- Na zdraví. - Na zdraví, lidi.
- Na Nicka. - Na Nicka.
Fuj.
Jo.
Je těhotná.
Překlad titulků: Ondřej Kavka