‫- קורטיארד מריוט -‬
‫טוב, מכיוון שהזמנתם אצלנו כמה חדרים,‬
‫אנחנו שמחים להציע לכם מחיר מוזל.‬
‫וגם, אני מוכרחה לשאול, מי מתחתן?‬
‫אני בעצמי התארסתי בשבוע שעבר.‬
‫לא, אין חתונה. זה סתם אירוע.‬
‫יום הולדת חשוב?‬
‫לא, סתם אירוע משפחתי.‬
‫איחוד משפחתי!‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫מצטערת. אני פשוט מתה לדעת.‬
‫העמית שלי כתב "הילולה" ליד שמכן.‬
‫זאת הלוויה, מיקלה.‬
‫אוי ואבוי.‬
‫אני מצטערת כל כך.‬
‫לא, לא ידעת. זה בסדר.‬
‫תנחומיי הכנים על אובדן יקירכן.‬
‫לא, זה היה… בעלי לשעבר. שנאתי אותו.‬
‫לא שנאתי אותו.‬
‫אבל בדיוק ניסיתי להתגבר על הגירושים שלנו‬ ‫לפני שכל זה קרה.‬
‫ועכשיו אני נאלצת לתכנן את חגיגת חייו‬ ‫של גבר שלא רצה לחיות לצידי.‬
‫אנני, מיקלה צריכה להתמקד בהזמנה.‬
‫ותקשיבי לזה.‬
‫הילדה שלמענה הוא עזב אותי תגיע היום‬
‫לעזור לי לתכנן את ההלוויה.‬
‫אז…‬
‫לא בדיוק הילולה.‬
‫טוב, אז יש לנו 12 חדרים, בכולם אסור לעשן.‬
‫אתן יכולות לעשן אם אתן צריכות.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה, יקירה.‬
‫- ארבע העונות -‬
‫- חורף -‬
‫היי, זוכרת את זה?‬
‫זה מר הרשי מפארק הרשי.‬
‫הוא היה אמיתי? חשבתי שזה סיוט שהיה לי.‬
‫זה היה טיול ממש כיפי. את לא זוכרת בכלל?‬
‫לא ממש. מצטערת. אולי הייתי צעירה מדי.‬
‫ג'יני הגיעה.‬
‫כן.‬
‫היי.‬
‫את בסדר.‬
‫היי, אן. תודה שהזמנת אותי.‬
‫כמובן.‬
‫חשבתי על הטקס מחר,‬
‫ויש לי כמה רעיונות.‬
‫למען האמת, מעולם לא הייתי בהלוויה‬
‫כי כל הסבים והסבתות שלי עדיין בחיים.‬
‫יודעת מה, ג'יני?‬
‫אנחנו כבר מטפלים בכול,‬ ‫אז את יכולה פשוט להירגע.‬
‫בסדר. הבאתי כמה מהדברים האהובים על ניק,‬
‫אם תרצו לשלב אותם.‬
‫אלה משקפי המגן שלו מפסטיבל ה"ברנינג מן".‬
‫וזה אלבום שניק ממש אהב,‬
‫של להקה בשם "מנקין פוסי".‬
‫חשבתי…‬ ‫-את יודעת מה, ג'יני?‬
‫אולי תבואי לעזור לי עם המצגת?‬
‫בטח.‬
‫היי.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אני צריכה לאסוף כמה בני דודים מתחנת הרכבת‬
‫ואז אני צריכה לחזור לבית הלוויות ו…‬
‫למה את צריכה לחזור? חשבתי שהכול סודר.‬
‫כן, טוב, הם מנסים לרמות אותנו.‬ ‫הם רוצים שאן תשלם 2,500 דולר על כד אפר.‬
‫מה? ככה עלה לתקן את השן שלי.‬
‫כן, הם גם הגניבו‬ ‫עוד כמה שטויות להערכת המחיר.‬
‫זה נורא.‬ ‫-היי.‬
‫את רוצה שאני אלך?‬ ‫לא אכפת לי להוריד אותם במחיר.‬
‫מה?‬
‫בדרך כלל אתה טוב יותר בהקפצת מחירים.‬
‫זוכר איך שכנעו אותך לקנות ביטוח‬ ‫לכבל שעלה 12 דולר?‬
‫כן, אבל אם את זוכרת, כשהכבל ההוא נהרס,‬
‫קיבלנו כבל חדש ללא עלות.‬
‫מלבד דמי המשלוח ודמי הביטול.‬
‫את מרגישה שאני לא עושה מספיק, אבל לפעמים‬ ‫את צריכה לסמוך עליי ולתת לי לעזור לך.‬
‫טוב, תודה. כן, אתה יכול ללכת לבית הלוויות.‬
‫תראי… אני יודע שאנחנו עוברים תקופה קשה,‬
‫ואף אחד מאיתנו לא יודע איך לצאת ממנה,‬
‫אבל כבר עברנו תקופות קשות בעבר.‬
‫זוכרת שקנינו את הבית, ולמחרת פוטרתי?‬
‫זה היה מבאס.‬
‫או כשהיית בחודש התשיעי‬
‫ואמרת שאת לא רוצה ללדת את התינוקת.‬
‫ולא הספקתי לקבל אפידורל‬ ‫כי לא הסכמתי להוריד מכנסיים.‬
‫כן.‬
‫אנחנו יודעים מה לעשות.‬
‫אנחנו רק צריכים לשנס מותניים, לא לוותר‬
‫ופשוט לעבוד על זה עד שהכול יסתדר.‬
‫ככה זה בנישואים.‬
‫כן.‬
‫זה קשה.‬
‫זה בסדר.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫איך? הוא מת. זה דפוק.‬
‫אני יודע.‬
‫אבל זה גם יפהפה כי ניק הוא פרפר עכשיו.‬
‫מה?‬
‫אתמול בלילה חלמתי על ניק.‬
‫הוא היה מוקף בעשרות פרפרים,‬ ‫והוא נראה מאושר כל כך.‬
‫ואז, היום בבוקר, אן נתנה לי ספל ועל הדופן…‬
‫פרפר.‬
‫כן.‬
‫אני חושב שזו דרכו לומר לנו‬ ‫שהוא תמיד יהיה איתנו.‬
‫כן, אני לא אוהב דברים כאלה.‬
‫אבל חשבתי שאולי…‬
‫הוא אמר לך פעם שהוא אוהב פרפרים‬
‫או שהוא קשור אליהם במיוחד?‬
‫ברור שלא. הוא לא היה‬ ‫ילדה בת תשע או מריה קארי.‬
‫פרפרים לא עניינו אותו.‬
‫כמה אירוני שהוא הפך לאחד כזה.‬
‫טוב, כולם שלחו לי את כל התמונות שלהם?‬
‫אני שלחתי שלוש.‬ ‫אנחנו בקושי מצטלמים עם החבורה הזאת.‬
‫תודה שהזכרתם לי‬ ‫שהחברים ההומואים שלכם פוטוגניים יותר.‬
‫נו, מה אפשר לעשות.‬ ‫-הייתה לי שיחה נהדרת עם מרטי.‬
‫מי זה מרטי?‬ ‫-גאלוסקה, מבית הלוויות גאלוסקה.‬
‫בחור מדהים.‬
‫הוא יוריד את השטויות הנוספות?‬
‫לדברי מרטי,‬
‫כל הדברים שחשבת שהם תוספות‬ ‫הם למעשה די סטנדרטיים ונחוצים.‬
‫אז ליתר ביטחון, השארתי את כולם.‬
‫טוב, אני רואה לפי ההבעה שלך‬ ‫שאת חושבת שרימו אותי,‬
‫אבל אני מבטיח לך שלא.‬
‫לא, זה בסדר. אני… אתעסק בזה אחר כך.‬
‫בואו נראה את המצגת.‬ ‫-כן.‬
‫כבר העברתי לך את התמונות שלי,‬ ‫אז… ניסיתי לארגן מבחר טוב.‬
‫וואו.‬
‫מוציאים קצת לשון.‬
‫הוא עירום שם?‬
‫כן, אבל אי אפשר…‬
‫ג'יני, אני לא יודעת.‬
‫באמת? מה הבעיה?‬
‫אלה קצת נועזות.‬
‫אני חושבת שהן רומנטיות.‬
‫ניק ממש אהב את התמונה הזאת,‬ ‫עם לולייניות הטרפז.‬
‫לא, אני בטוחה שהוא נהנה להצטלם.‬
‫אני פשוט לא חושבת שהוא ירצה‬ ‫שיזכרו אותו כליצן מין צרפתי.‬
‫טוב, אני בטוח שגם ג'יני לא רוצה בכך, נכון?‬
‫כלומר, אולי יש דרכים אחרות‬ ‫שבהן תוכלי להשתתף. את יודעת?‬
‫אם תרצי לומר כמה מילים או…‬
‫אני אשמח לשאת דברים.‬
‫אסתדר עם התמונות.‬
‫לא, באמת, זה יעזור לי מאוד.‬
‫תודה. כן.‬
‫נתראה מחר, בסדר?‬
‫נגיד, שלוש עד חמש דקות?‬
‫אני אבדוק איתך.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר, ביי.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫למה?‬
‫את לא יכולה לדעת.‬ ‫אולי אן תרצה שהיא תגיד כמה…‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫אנני, אפשר לעניין אותך‬ ‫בפאד תאי לא מספיק מתובל?‬
‫נשמע מושלם.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫לא ייאמן שהוא מת.‬
‫אבל אם זה עוזר, אן, הוא תמיד יהיה איתנו.‬
‫כן.‬
‫תודה לשניכם.‬
‫למעשה, היה לי חלום אתמול בלילה.‬
‫קלוד.‬ ‫-חלום על ניק.‬
‫זוכרת את הספל שנתת לי בבוקר?‬
‫הספל עם השפירית?‬
‫איפה ג'יני?‬
‫היא חזרה למלון.‬
‫אז אני חושבת פה בקול, לגבי לוח הזמנים…‬
‫שאנסה להקצות לג'יני קצת זמן‬ ‫כדי שהיא תוכל לשאת דברים?‬
‫לא, היא לא תישא דברים מחר.‬ ‫-כן, ככה חשבנו. כן.‬
‫בנושא אחר, המצגת נראית לא רע בכלל.‬
‫יופי.‬
‫טוב, דיברתי עם החבר שלך, מרטי,‬
‫והצלחנו למצוא כד אפר אלגנטי במחיר סביר.‬
‫ואני לא יודעת איך נסתדר‬ ‫בלי המעמד מהפלטינה לזר האבל ב-300 דולר,‬
‫אבל נראה לי שנסתדר.‬
‫לא היית צריכה לעשות את זה,‬
‫רק כי לא עשיתי את זה כמו שאת רצית.‬
‫זה לא שעשית את זה אחרת ממה שרציתי, ג'ק.‬ ‫לא עשית את זה בכלל.‬
‫היי, למה את תוקפת אותי עכשיו?‬
‫מה עם "ככה זה בנישואים,‬
‫"עוברים את התקופות הקשות ביחד"?‬
‫ובכן, ג'ק, כשאדם אחד‬ ‫יוזם שוב ושוב את התקופות הקשות…‬
‫למה אמרת לג'יני שהיא תוכל לשאת דברים?‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫היי, מותק.‬ ‫-זה החדר שלך, ילדונת.‬
‫אני צריכה מברשת שיניים.‬
‫כן, לכי על זה.‬ ‫-חייבים לנקות את השיניים האלה.‬
‫בטוחה שאת לא רוצה את החדר שלך בחזרה?‬ ‫-כן.‬
‫לא, טוב לי עם אימא. לילה טוב.‬
‫לילה טוב.‬
‫אני שמח שאמרתי לג'יני‬ ‫שהיא יכולה לשאת דברים.‬
‫כן, ריחמתי עליה.‬ ‫לא יכולת להשתמש באחת התמונות שלה?‬
‫חשבת שתמונה של ניק ב"סירק דה סוליי"‬
‫עם זקפה בולטת תתאים‬ ‫למצגת שהילדה שלו תראה?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫אז יכולת להיות זה שיגיד לג'יני‬ ‫שהתמונות שלה לא טובות.‬
‫יכולת להיות זה ששואל את אן.‬
‫אבל לא עשית את זה‬ ‫כי אתה חייב תמיד להיות הבחור הטוב.‬
‫זה משאיר רק תפקיד אחד.‬
‫סליחה. אני צריכה את הספר שלי.‬
‫בטוחה שאת לא רוצה לישון כאן?‬
‫נוכל לישון בכל מקום. על הגג.‬ ‫-נוכל לישון בכל מקום. כן.‬
‫הלוואי שלשם שינוי‬ ‫היית נותנת לי ליהנות מהספק.‬
‫טוב? את תמיד מפקפקת בי.‬
‫כן, אתה יודע למה?‬
‫כי כשאני סומכת עליך, אתה מפשל,‬
‫ואז יש לי יותר עבודה. אז אני סיימתי.‬
‫אני לא מנקה אחריך יותר,‬ ‫ואתה תוכל לדבר איתה בבוקר.‬
‫אלוהים, את ממש מרושעת לפעמים.‬
‫אם אני נוראית כל כך,‬ ‫למה שלא תתקשר לחברים המשפטנים שלך?‬
‫- בית הלוויות גאלוסקה -‬
‫עשית המון השבוע.‬ ‫אני בטוח שאן מעריכה את זה.‬
‫מגיעה לניק פרידה יפה.‬
‫אני רואה מישהו.‬
‫היי, באנו להלוויה.‬
‫כן, גברתי. אנחנו נלווה אתכם‬ ‫באירוע הקודר הזה.‬
‫אנחנו משתתפים בצערכם.‬ ‫-תנחומיי.‬
‫יש סיבה שהדלת נעולה?‬
‫כן, אם אני לא טועה, אמרת לאבא שלי‬
‫שלא רציתם לבוא שעה קודם‬ ‫לביקור פרטי של המשפחה?‬
‫רק רגע.‬
‫תעדיפו לעמוד בפנים?‬
‫כן, נעדיף.‬
‫למה שום דבר לא מוכן?‬
‫לא, זאת הקפלה הראשית.‬
‫לבקשתכם, הטקס שלכם ייערך בחדר ההספדים.‬
‫אני חושב שלזה מרטי התכוון.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני בסדר.‬
‫כן.‬
‫תודה על ההתעניינות.‬
‫כן.‬
‫אז תקשיבי…‬
‫קייט ואני דיברנו.‬ ‫-כן.‬
‫ואני יודע שהיית קצת נגד‬ ‫האפשרות שג'יני תישא דברים.‬
‫למה אנחנו מדברים על זה?‬
‫כלומר… בסדר.‬
‫תראי. גילוי נאות, פישלתי.‬
‫אמרתי לג'יני שהיא תוכל לשאת דברים.‬ ‫-לא!‬
‫אם יש סיכוי שתשקלי…‬ ‫-לא!‬
‫סיימתי להיות נדיבה בנושא הזה.‬ ‫תן לי להציב גבול אחד.‬
‫תראי…‬
‫זאת צריכה להיות המשפחה האמיתית שלו,‬ ‫לא הבחורה שהוא יצא איתה במקרה.‬
‫אני חושב שהיא הייתה יותר חשובה לו מזה.‬
‫הם בילו ביחד את רוב השנה שעברה.‬
‫הייתה שנה שבה הוא ממש אהב ג'ודו.‬
‫שנבקש מסנסיי סטיב לשאת דברים?‬
‫לא נראה לי.‬
‫היינו נשואים.‬
‫הייתה לנו ילדה. היו לנו חיים שלמים יחד.‬
‫זה לא אותו הדבר.‬ ‫אתה יודע שזה לא אותו הדבר.‬
‫לא מגיע לה לעמוד שם איתי.‬
‫כן. כן, רק רציתי לוודא סופית.‬
‫כי אנחנו תמימי דעים. כן.‬
‫היי, קייט.‬
‫היי.‬
‫פשוט תהיתי מתי כדאי שאעלה לשאת דברים.‬
‫ג'ק לא דיבר איתך?‬
‫הבנתי.‬
‫אז אן הרגישה שעדיף שהטקס‬ ‫יהיה כמה שיותר צנוע.‬
‫את יודעת, זה עניין משפחתי ו…‬
‫אז אן תהיה היחידה שתישא דברים.‬
‫אבל אן כבר לא באמת הכירה את ניק.‬
‫ג'יני, אן הייתה נשואה לניק במשך 25 שנה.‬
‫זה לא משנה.‬
‫נצח עם האדם הלא נכון‬ ‫שווה פחות מדקה אחת עם הנפש התאומה שלך.‬
‫נפש תאומה, כן.‬
‫אני יודעת ששמונת החודשים שבילית עם ניק‬ ‫נראים לך כמו האירוע המרכזי בחייך.‬
‫אבל יום אחד, אני מקווה,‬ ‫את תהיי נשואה למישהו במשך 25 שנה.‬
‫ו… כל זה יהיה רק פסיק.‬
‫פסיק?‬
‫פסיק יפהפה.‬
‫אבל אני מנסה להגיד שכל החיים לפנייך.‬
‫תודה.‬ ‫-סלחי לי.‬
‫אנחנו מוכנים. תרצי שאני אשא אותו‬ ‫או שתעדיפי להניח אותו במקום?‬
‫מה זה?‬
‫זה המנוח.‬
‫למה נעל?‬ ‫-זה מה שהזמנת.‬
‫מס' 619, "אלגנטיות מוחלטת".‬
‫לא, אבל זה לא בצורת כד אפר.‬
‫אתם צריכים להזהיר אנשים‬ ‫אם זה לא בצורת כד אפר.‬
‫מה זה צריך להיות? זה… זה ניק?‬
‫לא, נשנה את זה. אפשר לשנות את זה, נכון?‬
‫זאת שאלה לאבא שלי.‬
‫וכשהוא שמע שהלוויה הזאת תהיה צנועה כל כך,‬
‫הוא חזר לבקתת הדיג שלו בצפון.‬
‫יופי למרטי. הוא הראה לי תמונות. כן.‬
‫טוב, קיילר.‬
‫בוא נתחיל.‬ ‫-באמת?‬
‫הייתה לי עכשיו שיחה מהנה‬ ‫עם ג'יני, אז תודה רבה.‬
‫ג'יני? חשבתי שאמרת לי לדבר עם אן.‬
‫איזה… זין!‬
‫טוב…‬
‫טוב, נתחיל ברגע שתהיי מוכנה.‬ ‫ורק דבר אחד, כד האפר הוא זמני.‬
‫זאת נעל של חשפנית?‬
‫כן, אבל שוב, זה זמני. וזה יתוקן מחר.‬
‫בסדר? אז…‬
‫בסדר, אנני.‬
‫היי.‬
‫התכנסנו כאן היום‬ ‫כדי להוקיר מישהו שכולנו אהבנו.‬
‫ניקולס פגאנו.‬
‫ניק שלנו.‬
‫כשניק ואני התחלנו לצאת,‬ ‫הוא ביקש ממני לעזור לו לקנות אמנות.‬
‫וכששאלתי אותו איזו אמנות,‬ ‫הוא אמר, "מה שנראה הכי מסוגנן".‬
‫ואמרתי לו שאמנות אמורה לעורר רגש.‬
‫אז ביקרנו בעשר גלריות,‬ ‫אבל שום דבר לא הותיר רושם.‬
‫לאחר מכן, מצאנו אמן רחוב,‬
‫וניק התעקש שהוא יצייר קריקטורה שלנו.‬
‫הוא הסתכל על הציור,‬ ‫הוא על אופנוע, אני ב"סירה",‬
‫ואמר, "זה מעורר בי רגש".‬
‫אז במשך 20 שנה,‬
‫יצירת האמנות המסוגננת מאוד הזאת‬ ‫הייתה תלויה בדירה שלנ…‬
‫הדירה של… טוב, זאת הייתה הדירה שלו.‬
‫הוא בטח הוריד אותה, בכל מקרה.‬
‫אני מצטערת. זה מאוד מורכב… לדבר עליו.‬
‫מצד אחד, יש לי זיכרונות יפים‬ ‫מחיינו המשותפים.‬
‫מצד שני, הוא אמר לי שהוא עוזב בעודי מחכה‬ ‫שמיישב התביעות יבחן את הצריף שלנו.‬
‫הכרתי אותו טוב כל כך,‬ ‫ובכל זאת לא הכרתי אותו בכלל.‬
‫לא ידעתי שהוא אהב את "מאנקי פוסי".‬
‫"מנקין".‬
‫כן, טוב, יופי.‬
‫נראה שהגרושה הזאת‬ ‫אולי לקחה על עצמה משימה שגדולה עליה.‬
‫אז אולי עדיף שמישהו אחר יעשה את זה.‬
‫קלוד, רצית לספר לנו משהו על איזה ספל.‬
‫בטח.‬
‫תודה, אן.‬
‫חברנו היקר ניק הפך לפרפר.‬
‫טוב, ליילה ובת' הגיעו בזמן לרכבת.‬
‫יופי.‬
‫איפה לשים את זה?‬
‫אתם יודעים, בכל הלוויה יש תקלות.‬
‫בסך הכול, אני חושב‬ ‫שנפרדנו מהחבר שלנו בצורה יפה.‬
‫אני מקווה.‬ ‫-כן. אתה צודק.‬
‫אלוהים אדירים, אתם משוגעים?‬
‫סליחה?‬ ‫-ברצינות.‬
‫באיזה יקום זאת נחשבת הלוויה טובה?‬
‫אתם באמת חושבים שאילו נתתם לי לדבר לרגע,‬
‫זה היה גרוע יותר ממה שזה לא יהיה שהלך שם?‬
‫היי. וואו.‬ ‫-ג'יני…‬
‫לא, נמאס לי מזה, בסדר?‬
‫אתם יכולים לזרוק את התמונות שלי לפח,‬
‫אתם יכולים לשכוח את משקפי המגן שלי בבית,‬
‫כולכם יכולים להתייחס אליי כמו אל ילדה,‬ ‫אבל זה לא היה פסיק.‬
‫ניק ואני בנינו חיים אמיתיים ביחד.‬
‫אני צריכה אוויר.‬
‫ג'יני, חכי.‬
‫אמרתי שאני צריכה אוויר.‬ ‫אפשר או שאתה צריך לוודא עם קייט?‬
‫זה היה פוגעני ומדויק.‬
‫ג'יני עדיין לא עונה.‬
‫מתחיל להחשיך בחוץ.‬
‫יש מישהו שנוכל להתקשר אליו‬ ‫כדי שימצא אותה, איזה שומר אגמים?‬
‫לא, אנחנו צריכים ללכת לחפש אותה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אבל לא את, אן. עברת מספיק היום.‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אל תכעס עליי.‬
‫אן ביקשה ממני לשאת דברים. אני…‬
‫זה שאתה לא מאמין שניק הוא פרפר…‬
‫אני באמת לא מאמין.‬
‫אמרתי לך שוב ושוב,‬ ‫אבל לא הפסקת לחזור על זה.‬
‫אתה לא מאפשר לי להרגיש מה שאני מרגיש.‬
‫ברור שאני רוצה שתרגיש. זה כל מה שאני רוצה.‬
‫לא, אתה רוצה שארגיש טוב. ומאושר.‬
‫כשאני לא, אתה מדבר שטויות‬ ‫על כך שהחבר שלנו הוא חרק.‬
‫אלה לא שטויות. זה יפהפה.‬ ‫-מה אם אני הייתי מת?‬
‫היית אומר לכולם שאני ציפור מזוינת?‬
‫אני מרגיש שאתה ב"עולם השטויות"‬
‫ואני מתמודד עם כל זה לגמרי לבדי.‬
‫קרה לחבר שלנו דבר נוראי,‬ ‫וזה היה אקראי וחסר משמעות,‬
‫אז די לנסות למצוא בזה משמעות.‬
‫אני לא רוצה לשמוע, "לא, זה בסדר,‬ ‫הוא לא באמת מת", כי הוא כן.‬
‫הוא לא פרפר. הוא מת.‬
‫וזה לא יפהפה או חלק מתוכנית גדולה יותר.‬
‫זה פשוט עצוב.‬
‫אז תן לי להרגיש עצוב.‬
‫אולי הוא לא פרפר.‬
‫לא.‬
‫אולי הוא כן.‬
‫בוא נלך וזהו.‬
‫ג'יני!‬
‫רגע! שם!‬
‫היי, ג'יני!‬
‫אנחנו ממש מצטערים על מה שהיה!‬
‫ג'יני?‬
‫רגע, זה רק אייל.‬
‫ג'יני!‬
‫רגע, זאת אחת מהמטריות לקישוט האלה‬ ‫שאן שמה על ה…‬
‫רגע, אנחנו באגם?‬
‫זה קרח? אנחנו על קרח?‬
‫אלוהים, אני שומע אותו נסדק!‬
‫הוא נסדק!‬ ‫-תירגע, הוא בטח בעובי 2.5 ס"מ!‬
‫תודה.‬
‫אני מצטערת, ג'יני.‬
‫הייתי צריכה לתת לך לשאת דברים.‬
‫למה לא נתת?‬
‫אני מניחה שפשוט…‬
‫פחדתי…‬
‫שאם תגידי משהו טוב,‬ ‫אז 25 שנים מחיי לא היו אמיתיות.‬
‫וגם רציתי להעניש אותו פעם אחת אחרונה.‬
‫לעזאזל.‬
‫ידעתי שהוא היה רוצה שתישאי דברים,‬ ‫וסיכלתי את זה.‬
‫אן, רציתי להגיד משהו טוב רק כי…‬
‫כי רבנו.‬
‫זה בסדר.‬
‫תנסי להפסיק לבכות.‬
‫הסיבה היחידה שהוא בכלל היה במכולת‬ ‫הייתה שכעסתי עליו.‬
‫אולי לא היינו מאושרים כמו שחשבתי.‬
‫אלוהים.‬
‫אולי זה באמת היה סתם פסיק.‬
‫לא.‬
‫ראיתי את התמונות שלכם.‬
‫היו הרבה בתי שחי ופופיקים חשופים,‬
‫ואחת שבה ראו אולי את קצה הפין שלו.‬
‫אלוהים.‬
‫הוא היה מאושר, ג'יני.‬
‫הכי מאושר שראיתי אותו.‬
‫הבן זונה הזה.‬
‫באמת?‬
‫אז…‬
‫קדימה, בואי ניכנס. קפוא כאן בחוץ.‬
‫כן.‬
‫בעצם, אם אנחנו כבר מדברות…‬
‫ג'ק!‬
‫מה זה? זאת קייט?‬
‫אני לא מגיעה לקרקעית!‬
‫מה אתם עושים, לעזאזל?‬ ‫-דני, הצילו!‬
‫לא! הקרח יישבר! בסדר?‬
‫בבקשה.‬ ‫-בסדר.‬
‫טוב, תקשיבי. את צריכה להתמקד בי, הבנת?‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני אמשוך אותך בספירה לשלוש.‬ ‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫אלוהים.‬
‫לעזאזל, איך ניחלץ מפה?‬
‫רגע!‬
‫טוב, בקרב אוסטרליץ,‬
‫נפוליאון משך את הכוחות הרוסים אל אגם קפוא.‬
‫תפסיק ללמד אותי ותגיד מה עושים!‬
‫אנחנו צריכים להתמתח ככל האפשר‬ ‫ולהתגלגל מהקרח.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫צריך לרוץ מהר‬ ‫כמו הלטאות האלה שרצות על מים.‬
‫לא, את צריכה לסמוך עליי.‬
‫בסדר.‬
‫תתמתחי כמו צינור.‬
‫קדימה! תהיי צינור, קייט!‬
‫מה הם עושים?‬
‫זה כמו נפוליאון! סיימתי את הספר.‬
‫צינור!‬ ‫-צינור!‬
‫זה מה שאני עושה! אלוהים!‬
‫אלוהים! הצלת אותנו!‬
‫יכולתי למות!‬
‫ניק מת.‬
‫אוי, מותק, כן.‬
‫ניק מת, כן.‬ ‫-קייט!‬
‫זה בסדר.‬ ‫-קייט! אלוהים.‬
‫זה בגלל ניק.‬
‫בסדר.‬
‫זה בסדר.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫לא יהיה בסדר. זה נורא.‬
‫זה נורא.‬
‫את עדיין קפואה.‬
‫אני עדיין קפואה.‬
‫בואי.‬
‫המקלחת לא עזרה בכלל.‬
‫אני אעטוף אותך כמו בוריטו.‬ ‫-בסדר.‬
‫כן. אני רוצה להיות בוריטו, בבקשה.‬
‫קדימה.‬
‫זהו זה.‬ ‫-בסדר. ממש שם.‬
‫לעזאזל, אלוהים.‬ ‫-כן.‬
‫בואי, תשכבי.‬ ‫-אני רוצה ללכת לכאן.‬
‫בסדר. לשם.‬
‫זהו זה. אני אכסה אותך.‬
‫איך זה?‬
‫אני ממש שונאת לבקש, אבל תוכל לשכב מעליי?‬
‫כן.‬
‫איך זה?‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫הייתי צריכה להקשיב לך. לך ולמרטי.‬
‫לא, תראי, צדקת אתמול.‬
‫אנחנו רק צריכים לא לוותר.‬
‫כי ככה זה בנישואים, נכון?‬ ‫זאת עבודה. זאת מסירות.‬
‫זאת החלטה שצריך לקבל מדי יום.‬
‫לא, זה מטומטם.‬
‫פשוט… אתה הנפש התאומה שלי.‬
‫טוב, הצבעה. מי רוצה להישאר נשוי?‬
‫נראה שאצטרך לבקש שוב ייעוץ משפטי?‬
‫לא!‬ ‫-מה? איך את מעיזה?‬
‫מצטער, אבל אנחנו צריכים לראות‬ ‫יד מורמת כדי להישאר נשואים.‬
‫תן לי רגע, זה בדרך!‬ ‫-לא!‬
‫יפה מאוד.‬
‫זה נחשב.‬
‫מה?‬
‫אני יודע שאני מעיק לפעמים.‬
‫לא, אתה לא.‬
‫לא?‬
‫אתה מושלם בדיוק כמו שאתה.‬
‫בסדר.‬ ‫-מה?‬
‫עכשיו… תערבב בשבילי.‬
‫טוב.‬ ‫-איפה האישה הזאת שומרת את הכמון שלה?‬
‫יש לה כמה תבלינים כאן, ליד בקבוק מים.‬
‫ו… יש לה תבלינים ליד פנס.‬
‫- אבא -‬
‫כן.‬ ‫-לא!‬
‫זה המתכון של סבתא שלי.‬ ‫-זה ממש טעים.‬
‫זה באמת טעים.‬
‫הצליח לנו.‬
‫הצליח לכם.‬
‫תודה רבה.‬
‫ג'יני?‬
‫אם תרצי, את יכולה להקריא את מה שכתבת.‬
‫רק אם את רוצה.‬
‫בשמחה.‬
‫טוב, תודה.‬
‫"ניק אמר פעם שהאישיות שלי‬ ‫היא טוסט עם חמאה.‬
‫"אם אני טוסט עם חמאה,‬ ‫ניק היה חביתה יוונית.‬
‫"משביע ומזין, אבל מלא בהפתעות."‬
‫וואו, גם זה היה נשמע ממש גרוע, נכון?‬
‫לא.‬
‫זה בסדר. אדם אחד לא אמור לזכור מישהו לבדו.‬
‫כולכם תצטרכו לזכור אותי ביחד.‬
‫כולכם, וגם…‬
‫אל תזכיר את קבוצת החברים הלוהטים שלך.‬
‫זה פוגע בי.‬
‫כן, אבל הם ממש לוהטים.‬
‫יודעים מה כדאי שנעשה בשנה הבאה?‬ ‫בואו נצא לטיול לזכרו של ניק.‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫הוא תמיד רצה לנסוע לדוג במונטנה.‬
‫על הזין שלי.‬ ‫-בוז!‬
‫לא, הוא רצה לעשות את זה!‬
‫בואו ניסע לאיסלנד לראות את הזוהר הצפוני.‬ ‫הוא לא היה נותן לנו לעשות את זה.‬
‫הוא תמיד אמר, "אני לא אקפא למוות‬ ‫כדי לראות את שומר המסך של אלוהים".‬
‫הוא היה שונא את זה.‬ ‫-אולי נרים כוסית?‬
‫בסדר. עם אלה?‬ ‫-תעבירו אותן בשבילי, בבקשה.‬
‫אהובי.‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫ניק אהב את החברים שלו,‬ ‫את המשפחה שלו וגם ויסקי,‬
‫המשקה הכי מגעיל עלי אדמות.‬
‫לניק.‬ ‫-לניק.‬
‫לחיים.‬
‫-לחיים, חבר'ה.‬
‫לניק.‬ ‫-לניק.‬
‫איכס.‬
‫כן.‬
‫היא בהיריון.‬
‫תרגום כתוביות: אור גסנר‬