«САДИБА МАРРІОТТ»
Оскільки ви забронювали у нас кілька номерів,
ми раді запропонувати вам знижку на групове розміщення.
І, якщо можна запитати, хто одружується? Я лише на тому тижні заручилась.
Ні, це не весілля. Просто захід.
Великий ювілей?
Ні, просто сімейний захід.
Возз'єднання!
Господи прости.
Вибачте, просто дуже цікаво. Колега написав «пох» біля вашого імені.
Це похорон, Макейло.
Боже.
Вибачте.
Ні, ти не знала. Усе гаразд.
Мої найщиріші співчуття з приводу втрати близької людини.
Ні, це був мій колишній чоловік. Я його ненавиділа.
Не ненавиділа.
Але саме оговтувалась від розлучення перед тим, як це сталося.
А тепер мушу організовувати святкування життя
того, хто не хотів жити зі мною.
Енні, хай Макейла зосередиться на бронюванні.
І що найцікавіше,
тінейджерка, заради якої він мене кинув,
сьогодні допомагатиме мені планувати похорон.
Тож…
Твій колега трохи помилився.
Гаразд. Тож 12 номерів, усі для некурців.
Можете курити, якщо треба.
-Дякую. -Дякую, люба.
ЧОТИРИ ПОРИ РОКУ
ЗИМА
Пам'ятаєш?
Це Херші-мен з Хершіпарку.
Це справді було? Я думала, то був кошмар.
Ми тоді чудово час провели. Не пам'ятаєш?
Ні, вибач. Мабуть, замала була.
Джинні прийшла.
Ага.
Привіт.
Ти як?
Привіт, Енн. Дякую, що запросила.
Звісно.
Я тут думала про завтрашню службу,
і у мене є кілька ідей.
Якщо чесно, я ще не бувала на похороні,
бо всі мої бабусі й дідусі досі живі.
Знаєш, Джинні?
Ми самі про все подбаємо, тож ти просто відпочинь.
Гаразд. Але я принесла кілька улюблених речей Ніка.
Якщо ти захочеш їх включити.
Це його піщані окуляри з «Burning Man».
О, а це альбом, який Нікові дуже подобався.
Це гурт «Манекенова Поцька».
-Я думала… -Знаєш що? Йди допоможи мені зі слайд-шоу.
Звісно.
Гей.
Ти куди?
Треба забрати кількох кузенів зі станції,
а тоді ще повернутися у похоронне бюро і…
Нащо? Я думав, з бюро вже розібралися.
Вони намагаються нас намахати. Хочуть з Енн 2,5 тисячі за урну зідрати.
Що? Та мені стільки зуб коштував.
Ага, вони ще купу додаткової фігні в кошторис напхали.
-Жах просто. -Гей.
Хочеш, я з'їжджу? Я не проти трохи збити їм ціну.
Що?
В тебе, зазвичай, краще виходить ціну підіймати.
Пам'ятаєш, як тебе розвели на страховку за кабель за 12 баксів?
А ти згадай, що коли той кабель здох, нам дали новий безкоштовно.
Мінус доставка та комісія.
Знаю, ти думаєш, що я роблю недостатньо, та інколи тобі варто на мене покладатися.
Гаразд, дякую. Можеш з'їздити у похоронне бюро.
Слухай, я знаю, що в нас важкий період,
і жоден з нас не знає, як це виправити.
Та ми вже з таких періодів вибиралися.
Як коли ми купили будинок, а наступного дня мене звільнили.
Це був жах.
Чи коли ти була на дев'ятому місяці і сказала, що не хочеш народжувати.
Лишилась без епідуралки, бо не хотіла знімати штани.
Ага.
Та ми знаємо, що робити. Треба лише взяти себе в руки
і працювати над цим.
І продовжувати, поки все не розрулимо.
Це і є шлюб.
Ага.
Це важко.
Усе гаразд.
Усе буде гаразд.
Як? Він мертвий. Все гівняно.
Знаю.
Але це також прекрасно. Бо Нік тепер метелик.
Що?
Учора мені наснився сон. Про Ніка.
Його оточували десятки метеликів, і він виглядав таким щасливим.
А сьогодні Енн дала мені кружку, а на ній…
Метелик.
Так.
Думаю, так він намагається сказати, що він завжди буде з нами.
Я такого не люблю.
Але я подумав, може…
Він колись згадував, що любить метеликів?
Чи що в нього з ними особливий зв'язок?
Ні. Бо він не був 9-річним дівчам чи Мераєю Кері.
Чхати йому було на метеликів.
Іронічно, що він тепер один з них.
Гаразд, всі мені фотки прислали?
Я відправив три. Ми цю групу друзів майже не знімаємо.
Дякую, що нагадав, що ваші друзі-геї більш фотогенічні.
-Що поробиш? -Щойно гарненько поговорив з Марті.
-Марті? -З похоронного бюро «Галаска».
Класний хлоп.
То він прибере зайву фігню?
За словами Марті,
всі ті речі, які ти вважаєш додатками, стандартні і, відверто кажучи, необхідні.
Тож, про всяк випадок, я все лишив.
По обличчю бачу, ти думаєш, що мене розвели.
Та клянуся, що це не так.
Ні, все гаразд. Я потім розберуся.
-Давайте подивимося слайд-шоу. -Так.
Я вже ейрдропнула. Намагалась вибрати.
ФОТКИ НІККІ ДЖИННІ
-Ой. -Ого.
Прямо з язиками.
Він тут голий?
Але не видно…
Навіть не знаю, Джинні.
Справді? А що не так?
Вони трохи пікантні.
А мені — романтичні.
Нікові дуже це фото з гімнастками подобалось.
Певно, йому приємно було фотографуватися.
Та навряд він хотів би, щоб його запам'ятали,
як французького секс-клоуна.
Джинні, певно, теж цього не хоче, правда?
Може ти якось інакше могла б взяти участь?
Сказати кілька слів чи…
Я з радістю скажу промову.
Та хай вже будуть фото.
Ні, чесно, мені так навіть краще буде.
Так, дякую.
Побачимося завтра, ага?
Десь на три-п'ять хвилин?
Я вам зачитаю.
-Гаразд. -Ага. Бувайте.
-Бувай. -Бувай.
Нащо?
Ти ж не знаєш. Може Енн захоче, щоб вона сказала…
-Ні. -Ні.
Енні, скуштуєш пріснуватий пад тай по-апстейтськи?
Звучить ідеально.
Так. Знаю. Не віриться, що його нема.
Та, якщо тобі так легше, знай, він завжди буде з нами.
Так.
Дякую вам обом.
Мені вчора наснився сон.
-Клоде. -Про Ніка.
Пам'ятаєш ти мені кружку дала?
Ту, що з бабкою?
Де Джинні?
Повернулася в готель.
До речі, про розклад…
Мені звільнити час, щоб Джинні могла сказати кілька слів?
-Вона завтра не говоритиме. -Ми так і подумали.
Між іншим, слайд-шоу виглядає дуже круто.
Чудово.
Поговорила з твоїм друзякою Марті.
Нам таки вдалося знайти вишукану урну за демократичною ціною.
Навіть не знаю, як ми обійдемося без платинового вінка за 300 баксів,
але думаю, якось розберемося.
Не обов'язково було це робити.
Лише тому, що я зробив все не так, як ти хотіла.
Не так, як я хотіла? Ти нічого не зробив, Джеку.
Чого ти на мене нападаєш?
А як же «Це і є шлюб. Переживемо поганий період разом»?
Коли одна людина постійно продукує «погані періоди»…
Нащо ти сказав Дженні виголосити промову?
Вибачте, що лізу.
-Привіт, люба. -Це ж твоя кімната.
Мені треба моя щітка.
-Звісно, забирай. -Зубки мають бути чисті.
-Точно не хочеш кімнату назад? -Ага.
Ні. Мені з мамою нормально. Добраніч.
На добраніч.
Я радий, що сказав Джинні виголосити промову.
Мені було її шкода. Ти не могла хоч одне фото використати?
Вважаєш, фото Ніка на Cirque du Soleil
з явною ерекцією, підходить для слайд-шоу, яке побачить його дитина?
-Ні. -Ні.
То міг би сам сказати Джинні, що її фото негодящі.
І Енн міг сам запитати.
Але не зробив цього, бо завжди маєш бути хорошим хлопцем.
Тож мені лишається тільки одна роль.
Вибачте. Хочу книжку забрати.
Точно не спатимеш тут?
-Ми можемо деінде спати. Хоч на даху. -Точно, деінде.
Просто хочеться, щоб ти хоч раз у мене повірила.
Ніколи мені не довіряєш.
А знаєш, чому?
Бо щоразу, як довіряю, ти лажаєш, і мені потім більше розгрібати.
З мене годі.
Я більше за тобою не прибиратиму. Зранку сам з нею поговориш.
Ти іноді така зла.
Якщо я така зла, чому б тобі друзякам з «ЛігалЗум» не подзвонити?
ПОХОРОННЕ БЮРО «ГАЛАСКА»
Ти стільки зробила. Енн це дуже цінує.
Нік заслуговує на гарні проводи.
Я когось бачу.
Ми на похорон прийшли.
Так. Ми допомагатимемо вам у цей скорботний день.
-Співчуваємо приводу вашої втрати. -Співчуваємо.
Є причина, чого двері замкнені?
Так. Здається, ви сказали моєму батькові,
що вам не потрібна окрема година для сімейного прощання.
Секунду.
Ви хочете всередині постояти?
Так, бажано.
Де усе?
Ой, ні. Це головна каплиця.
Як ви і просили, вашу службу підготували в зоні скорботи.
Думаю, Марті саме про це і казав.
-Привіт. -Привіт.
-Гей. -Привіт.
Ти тримаєшся?
Усе гаразд.
Ага.
Дякую за турботу.
Ага.
Слухай.
-Ми з Кейт говорили. -Ага.
Знаю, що ти трохи проти промови від Джинні.
Чому ми це обговорюємо?
Гаразд.
Слухай. Чесно тобі скажу, я облажався.
-Я запропонував Джинні промову. -Ні!
-Може ти все-таки… -Ні!
Годі з мене щедрості. Дай мені хоч якісь довбані рамки лишити.
Слухай, я…
Це має бути його справжня сім'я, а не дівчина, з якою він зустрічався.
Як на мене, вона була для нього не просто дівчиною.
Вони майже весь рік разом були.
А ще він якось рік на дзюдо ходив. Може хай сенсей Стів щось скаже?
Не варто.
Ми були одружені.
У нас є дитина. Ми прожили разом життя.
Це не те саме. Ти сам знаєш.
Вона не заслуговує бути там зі мною.
Так. Я просто вирішив пере-перевірити.
Адже ми з тобою на одній хвилі.
Гей, Кейт.
Привіт.
Хотіла уточнити, коли моя промова.
Джек з тобою не говорив?
Ясно.
Слухай, Енн вважає, що чим менше — тим краще.
Це ж сімейна подія і…
Тож промову казатиме лише Енн.
Але ж Енн вже, вважай, і не знала Ніка.
Джинні, Енн була одружена з Ніком 25 років.
Але ж це неважливо.
Вічність не з тією людиною
не варта і миті зі спорідненою душею.
Спорідненою, значить.
Я розумію, що вісім місяців з Ніком
здаються тобі головною подією твого життя.
Але одного дня, сподіваюся, ти будеш одружена з кимось 25 років.
А це все здаватиметься лише миттю.
Миттю?
Казковою миттю.
Я лише кажу, що у тебе все життя попереду.
-Дякую. -Перепрошую.
Ми готові. Ви хочете, щоб я це ніс?
Чи краще поставити?
Це що таке?
Це небіжчик.
-Чому це черевик? -Ви ж його замовили.
№ 619, «Сама Вишуканість».
Але ж воно не у формі урни.
Треба попереджати, що воно не у формі урни.
Що це, в біса, таке? Це що, Нік?
Ні. Ми її обміняємо. Ми ж можемо її обміняти?
Це, радше, питання до батька.
Та як він дізнався, що похорон буде скромним,
то вернувся в свою рибальську хатку.
Молодець Марті. Він мені фото показував.
Гаразд, Кайлере.
-Давай починати це шоу. -Справді?
Щойно мала дуже милу бесіду з Джинні. Дуже дякую.
Джинні? Ти ж казала, щоб я з Енн поговорив.
Та довбаний же ж ти…
Ну…
Гаразд. Почнемо, як будеш готова. І ще одне: та урна тимчасова.
Це черевик стриптизерки?
Так, але, знову ж таки, це тимчасово. Я все виправлю завтра.
Гаразд? Тож…
Гаразд, Енні.
Привіт.
Ми зібралися тут, щоб вшанували людину, яку ми всі любили.
Ніколаса Пагано.
Нашого Ніка.
Коли ми з Ніком почали зустрічатися,
він попросив мене допомогти йому обрати витвір мистецтва.
На моє питання, який, він просто сказав: «Щось максимально елегантне».
Я відповіла, що мистецтво має змушувати вас щось відчувати.
Ми відвідали десяток галерей, але нічого не кидалося в око.
Потім ми зустріли вуличного художника,
і Нік наполіг, щоб той намалював на нас карикатуру.
Він глянув на картину — художник зобразив його на мотоциклі, а мене в колясці —
і сказав: «Це таки змушує мене щось відчувати».
Так протягом двох десятиліть
цей максимально елегантний витвір мистецтва висів у нас…
Його квартирі… Це була його квартира.
Він, певно, і так її зняв.
Вибачте. Мені важко про нього говорити.
З одного боку, стільки гарних спогадів про спільне життя,
з іншого — він сказав, що йде,
поки страхова оглядала наш підірваний сарай.
Я так добре його знала і водночас не знала взагалі.
Як от, що він любив «Мавпячу Поцьку».
«Манекенову».
Ясно, чудово.
Стара розлученка відкусила більше, ніж може проковтнути.
Тож хай це зробить хтось інший.
Клоде, ти, здається, хотів поділитися з нами історією про кружку.
Ой…
Авжеж.
Дякую, Енн.
Наш любий друг Нік став метеликом.
Так. Лайла і Бетті на потяг встигли.
Чудово.
Куди її поставити?
Жоден похорон без накладок не обходиться.
Як на мене, ми нашого друга непогано провели.
-Сподіваюся. -Так. Маєш рацію.
Боже, ви що, подуріли?
-Що? -Я серйозно.
На якій планеті це вважається гарним похороном?
Ви справді вважаєте, що дати мені два слова сказати
було б гірше за оце лайно?
-Гей! -Джинні…
Ні, мені це набридло, ясно?
Можете викинути мої фото у смітник,
«забути вдома» окуляри з фестивалю,
ставитися до мене, як до дитини, але це була не просто «мить».
Ми з Ніком будували справжнє спільне життя.
Треба подихати.
Джинні, чекай.
Мені подихати треба. Можна, чи треба з Кейт узгодити?
Це було образливо і правдиво.
-Джинні досі не відповідає. -Вже починає темніти.
Може подзвонити комусь, щоб її пошукали? Озерному рейнджеру?
-Ні, ми маємо її знайти. -Гаразд.
Але без тебе, Енн. Ти сьогодні достатньо пережила.
-Ти в порядку? -Так.
Не сердься на мене.
Енн попросила мене висловитися. Я…
Лише тому, що ти не віриш, що Нік — метелик…
Ні, не вірю.
І я вже це казав, але ти ніяк не заспокоїшся.
Ти не лишаєш місця моїм почуттям.
Звісно, лишаю. Я хочу, щоб ти їх висловлював.
Ні, ти хочеш, щоб я був щасливий.
А коли це не так, то кажеш фігню, ніби наш друг — комаха.
-Це не фігня, це красиво. -А якби я помер?
Ти б розказував, що я довбаний птах?
Ти наче у своєму Світі Дурниць,
а я — сам на одинці з реальністю.
З нашим другом сталася жахлива трагедія, без жодної причини,
тож припини шукати в цьому сенс.
Я не хочу чути: «Ні, все гаразд, він з нами», бо це не так.
Він не метелик. Він мертвий.
І це не красиво і не є частиною вищого задуму.
Це просто сумно.
Тож дай мені посумувати.
Може, він і не метелик.
Ні.
Може таки метелик.
Просто ходімо.
Джинні!
Чекай! Там!
Гей, Джинні!
Нам так шкода за те, що сталося!
Джинні?
Стривай, це лише олень.
Джинні!
Чекай, це одна з тих декоративних парасольок, які Енн…
Чекай. Ми що, на озері?
Це лід? Ми на льоду?
Боже, я чую тріск!
-Він тріщить! -Спокійно, там пара сантиметрів!
Дякую.
Вибач, Джинні.
Я мала дати тобі висловитися.
То чому не дала?
Мабуть, я просто…
злякалася,
що якщо ти скажеш щось хороше, то 25 років мого життя були брехнею.
І хотіла його покарати востаннє.
Дідько.
Знала, що він би цього хотів, але не дозволила.
Енн, я хотіла хоч щось хороше сказати лише тому…
тому, що ми посварилися.
Усе гаразд.
Спробуй не плакати.
Він взагалі у тій крамниці був лише тому,
що я на нього сердилася.
Може, ми не були такі щасливі, як мені здавалося.
Боже.
Може, це справді була мить.
Ні.
Я бачила твої фото.
Там було багато оголених пахв і пупків,
а на одному, можливо, кінчик його пеніса втрапив в кадр.
Боже.
Він був щасливий.
Я його щасливішим і не бачила.
Сволота.
Справді?
Тож ходімо всередину. Холод просто собачий.
Ага.
До речі, поки ти тут…
Джеку!
Що там? То Кейт?
Я не відчуваю дна!
-Ви що, в біса, робите? -Денні, допоможи!
Ні, ні, не треба! Трісне! Розумієш?
-Ні. -Гаразд.
Так, слухай: зосередься на мені, розумієш?
-Так. -Так.
Я витягну тебе на три. Один, два, три!
Боже!
Чорт, як нам вибратися?
Стривай!
Так, у битві під Аустерліцом
Наполеон заманив росіян на замерзле озеро.
Припини вчити і кажи вже, що робити!
Ми зараз видовжимося і покотимося.
Що за нісенітниця?
Треба швидко бігти, як ящірки по воді.
Ні. Довірся мені.
Гаразд.
Видовжся, наче труба. Скрути себе в трубочку, Кейт.
Що це таке?
Це ж як Наполеон! Я дочитав книгу.
-Трубочка! -Трубочка!
Намагаюся! Боже!
Боже! Ти нас врятував!
Я могла вмерти!
Нік помер.
Так, сонечко.
-Нік помер. -Кейт!
-Усе гаразд. -Кейт! Боже.
Це через Ніка.
Гаразд.
Усе гаразд.
Усе буде добре.
Ні, не буде. Це жахливо.
Жахливо.
Ти досі змерзла?
Я досі змерзла.
Ось.
Душ взагалі не допоміг.
-Загорну тебе, як буріто. -Гаразд.
Так. Я хочу бути буріто.
Ось так.
-Ось так. -Гаразд.
-Срань Господня. -Ага.
-Ось, лягай. -Я хочу сюди.
Гаразд. Сюди.
Ось так. Зараз я тебе закутаю.
Ось так добре?
Ніяково просити, але можеш на мене зверху лягти?
Так, звісно.
Так нормально?
Вибач мені, будь ласка.
Треба було тебе слухати. Тебе і Марті.
Ні, вчора ти мала рацію.
Нам просто треба постаратися.
Адже це і є шлюб, правда? Це важка праця. І відданість.
Це рішення, яке ти маєш приймати кожного дня.
Ні, це все дурня.
Просто ти — моя споріднена душа.
Всі, хто хоче лишитися в шлюбі — підійміть руку.
Схоже, доведеться мені знову зв'язатись з «ЛігалЗум»?
-Ні! -Що? Як ти смієш?
Вибач, та щоб лишитися в шлюбі нам потрібна офіційно піднята рука.
-Секунду, зараз підійму. -Ні!
Ось так.
Рахується.
Що?
Я знаю, що іноді мене забагато.
Це не так.
Ні?
Тебе рівно стільки, скільки треба.
-Гаразд. -Що?
Помішай це для мене.
-Гаразд. -Де ця жінка тримає кмин?
У неї тут спеції поруч з пляшкою для води.
Ось ще спеції біля ліхтарика.
ТАТУСЬ
-Так. -Ні!
-Це рецепт моєї бабусі. -Дуже смачно.
Дуже.
У нас добре вийшло.
Добре впорались.
Дуже дякую.
-Джинні? -Ага?
Якщо хочеш, можеш зачитати промову.
Тільки якщо хочеш.
Авжеж.
Гаразд, дякую.
«Нік якось назвав мою особистість тостом з маслом.
Якщо я — тост з маслом, то Нік був грецьким омлетом.
Ситний і поживний, але повний сюрпризів».
Ого. Це б теж жахливо звучало, ага?
Ні.
Пам'ять про когось не мусить лежати лише на одних плечах.
Для мене знадобляться всі ваші плечі.
Ви всі, плюс…
Не треба знову про інших гарячіших друзів. Мене це ранить
Але вони такі гарячі.
Наступного року нам слід поїхати кудись на честь Ніка.
-Так! -Так!
Він завжди хотів поїхати в Монтану ловити рибу на мушку.
-До біса. -Бу!
Але ж він цього хотів!
Треба в Ісландію, на північне сяйво. Він би нам цього не дозволив.
Завжди казав: «Я не морозитиму собі дупу, щоб глянути на скрінсейвер Бога».
-Він би це зненавидів. -Пропоную тост.
-Гаразд. З цим? -Передайте, будь ласка.
Моя люба.
Отак.
Дякую.
Нік любив своїх друзів, родину і шотландське віскі,
найогидніший напій на планеті Земля.
-За Ніка. -За Ніка.
Будьмо.
-Будьмо. -Будьмо, друзі.
-За Ніка. -За Ніка.
Фу.
Ага.
Вона вагітна.
Переклад субтитрів: Бурштина Терещенко