‫- שבת -‬
‫מספר אחת, צעדי קדימה. עמדי מול המראה.‬
‫מספר שתיים.‬
‫מספר שלוש.‬
‫ארבע.‬
‫תסתכלי שוב על זאת…‬
‫אם את מבינה את כוונתי.‬
‫מדובר במעשי רצח אלימים, גברתי.‬
‫זאת לא האישה שראית?‬
‫זנזילה מוואלה.‬
‫זנזי… אכפת לך אם אקרא לך זנזי?‬
‫היה לך שבוע ממש עמוס, מה?‬
‫שובל של גופות בכל רחבי העיר.‬
‫פושעים מתים נופלים מהשמיים.‬
‫טוב. תתחילי לדבר.‬
‫למה רצחת את האנשים האלה?‬
‫לפי עדי ראייה ומצלמות אבטחה,‬ ‫היית בזירת הפשע,‬
‫נתפסת על חם.‬
‫במה את מעורבת, לכל הרוחות?‬
‫מי את?‬
‫אני רק מנקה.‬
‫- בלתי נראית -‬
‫- חמישה ימים קודם לכן -‬
‫- מבוסס על "פאטמה" -‬
‫- ברוך הבא הביתה‬ ‫אהובי -‬
‫היי, את.‬
‫אז מה שלום הבחור הקטן?‬
‫מי אמר שזה בחור?‬ ‫-אני מרגיש את זה. אני בטוח שזה בחור.‬
‫לעזאזל.‬
‫בוקר טוב, זנזי.‬
‫מאחרת, מה?‬
‫בוקר טוב, מר בויסן.‬ ‫-מה אמרתי לך?‬
‫תקראי לי אנריקו.‬
‫אני בעל הבית שלך, אבל גם חבר.‬
‫כן.‬
‫תודה, מר בויסן.‬
‫זנזי!‬
‫את שוב מאחרת בשלושה שבועות.‬
‫יש סוף לכל תעלול.‬
‫אני מצטערת, מר בויסן.‬
‫לקחתי משמרות נוספות.‬
‫אני אשלם את שכר הדירה, בבקשה.‬
‫אני רק צריכה עוד זמן.‬
‫היי.‬
‫את יודעת שאני כאן כדי לעזור.‬
‫אם אנחנו צריכים לחשוב ביחד ולעשות תוכנית.‬
‫אני פשוט לא רוצה לראות אותך נזרקת לרחוב.‬
‫לא אחרי…‬
‫את יודעת?‬
‫ובלי גבר שישמור עלייך.‬
‫טוב…‬
‫היום הוא היום.‬
‫היום?‬
‫מקס חוזר הביתה.‬
‫יופי. אולי עכשיו אראה את הכסף שלי.‬
‫אנריקו! איפה אתה?‬
‫ארוחת הבוקר שלך.‬
‫- יום שני -‬
‫סאמר! אמא בבית.‬
‫היי, זנזי.‬
‫גברתי, את זוכרת ש…‬ ‫-לא שכחת לאסוף את סאמר,‬
‫נכון, זנזי?‬
‫סאמר? לא…‬
‫בכלל לא פגשתי אותה.‬
‫לא ראית אותי!‬
‫ילדה ערמומית שלי.‬
‫באמת לא ראיתי אותך.‬
‫אמא?‬
‫זה בשביל אבא כשתיקחי אותי לבקר אותו.‬ ‫את הבטחת.‬
‫אני יודעת, מותק. אני יודעת.‬
‫גברתי…‬
‫אני צריכה לצאת קצת יותר מוקדם היום.‬
‫זה היום.‬
‫שהוא משתחרר.‬
‫כמה זמן עבר?‬
‫כבר שנתיים.‬
‫את בטוחה בקשר לזה?‬
‫באמת, הוא גרם לך כל כך הרבה סבל.‬
‫הוא השתנה, גברתי.‬
‫גברים רעילים לעולם לא משתנים.‬
‫לפעמים הכי טוב להשאיר את העבר מאחורינו.‬
‫בסדר?‬
‫שלום, אדוני.‬ ‫באתי לקחת את בעלי, מקסוול מוואלה.‬
‫תחכי שם.‬
‫בסדר.‬
‫שלום.‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫בסדר, אני באה.‬
‫מקסוול מוואלה,‬ ‫אתה עצור באשמת הרצח של יאזיד נורדיין.‬
‫מה?‬
‫מה קורה?‬ ‫-תקשיבי, אני אוהב אותך.‬
‫לא, חכו.‬
‫זוז!‬ ‫-זאת טעות. חכו רגע.‬
‫מקס, מה קורה כאן?‬
‫למי את מחכה, אחותי?‬
‫לבעלי, מקסוול מוואלה.‬
‫הוא היה אמור להשתחרר היום בחמש.‬
‫הגעתי קצת אחרי חמש.‬
‫כתוב כאן שהוא שוחרר הבוקר.‬
‫הוא איננו, אחותי.‬
‫הוא איננו?‬
‫לא.‬ ‫-אני לא יודע מה להגיד לך.‬
‫בעלך הוא אדם חופשי.‬
‫מזל טוב.‬
‫אבל הוא לא כאן.‬
‫מקס?‬
‫זנזי, את יודעת מה השעה?‬
‫אליס, ראית את מקס?‬
‫זאת בדיחה?‬ ‫-לא. הוא השתחרר היום מהכלא.‬
‫אבל הוא לא בבית.‬
‫אם הוא היה בא, הייתי מגרשת אותו,‬ ‫אם אין לו את שכר הדירה.‬
‫בכל מקרה, עדיף לך בלעדיו. יש לך מזל.‬
‫זנזי…‬
‫אנריקו סיפר לך? אנחנו מוכרים את הבית.‬
‫אין לנו יותר ברירה.‬
‫תצטרכי למצוא מקום אחר לגור בו בחינם.‬
‫יש לך עד סוף החודש לארוז את הדברים שלך.‬
‫אני רוצה לדווח על אדם נעדר, בבקשה.‬
‫אדם נעדר?‬
‫כן, בעלי.‬
‫שם?‬
‫זנזילה מוואלה.‬
‫השם שלו.‬
‫אה. מקסוול.‬
‫מקסוול מוואלה.‬
‫עוד פעם הזימבבואים האלה.‬
‫הבעל מסתלק עם המאהבת שלו‬ ‫והאישה באה אלינו לחפש אותו.‬
‫בבכי תמרורים.‬
‫אני יכולה לשמוע אותך.‬
‫אני לא זימבבואית.‬ ‫אני מבית לחם שבמדינה החופשית.‬
‫ובעלי לא נמצא עם איזו מאהבת.‬
‫הוא יצא מהכלא היום‬ ‫והיה אמור לחזור הביתה, אבל הוא לא.‬
‫אתה מתכוון לעזור לי או לא?‬
‫תראי, הגברים האלה הם צרות, אחותי.‬
‫הוא בטח הלך לשתות עם חברים ולבלות.‬
‫אולי עדיף לך בלעדיו.‬
‫היי, זאת נאלדי.‬
‫אל תשאירו הודעה קולית.‬ ‫תסמסו לי. תודה, ביי.‬
‫היי. אני מחפשת את הבחור הזה.‬
‫מקס.‬
‫ראיתם אותו?‬
‫היי.‬
‫אני מחפשת את הבחור הזה. ראית אותו? מקס.‬
‫היי.‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫החתיכה של מקס.‬
‫רגע.‬
‫אתה מכיר את מקס?‬ ‫-מקס בכלא, אחותי.‬
‫לא, הוא השתחרר.‬ ‫-טוב, הוא לא כאן.‬
‫את צריכה גבר חדש שיחמם את המיטה שלך?‬ ‫-לא.‬
‫לא. עזוב אותי.‬
‫לך תזדיין, חתיכת שיכור.‬
‫אם מקס לא בכלא, אז הוא מת.‬
‫אז שילך להזדיין. וגם את!‬
‫מה יש לך לחפש כאן?‬
‫אני רק מנסה למצוא את בעלי.‬
‫הוא לא היה בכלא והוא לא חזר הביתה.‬
‫אני כבר לא יודעת איפה לחפש.‬
‫אף אחד לא מוכן לעזור לי.‬ ‫-אני אעזור לך.‬
‫תודה, מר בויסן.‬
‫אנריקו.‬
‫אני באמת צריכה לחזור הביתה.‬
‫אני אלווה אותך הביתה. כדי שתגיעי בשלום.‬
‫לעזאזל.‬
‫בסדר. תודה, מר בויסן.‬
‫כל מה שאת צריכה…‬
‫אני כאן.‬
‫בסדר.‬
‫לילה טוב, מר בויסן.‬
‫אני צריך לתקן את הדלת הזאת בשבילך.‬
‫לא, זה בסדר. אני כבר רגילה לזה.‬
‫ושכר הדירה?‬
‫תעשי תוכנית.‬
‫זנזי.‬
‫תפתחי את הדלת.‬
‫כלבה.‬
‫זנזי, אני רק מנסה לעזור לך.‬
‫זנזי.‬
‫רק לעזור לך, זנזי.‬
‫אנריקו! תעזוב את המשרתת הארורה בשקט,‬ ‫לפני שאזרוק את שניכם לרחוב!‬
‫כלבה צבועה.‬
‫לא פלא שהוא לא חזר.‬ ‫הוא יעשה הכול בשביל להתרחק ממך.‬
‫אתה מודה באשמה?‬
‫מודה.‬
‫אני הרגתי את יאזיד נורדיין.‬
‫אתה מבין שאם אתה משקר,‬ ‫לא רק שאתה תואשם בביזיון בית הדין,‬
‫אלא גם שהפושעים האמיתיים יישארו חופשיים?‬
‫אני מבין.‬
‫אני הרגתי אותו.‬
‫- מספר לא מזוהה -‬
‫מקס?‬
‫הלו?‬
‫מי זה?‬
‫מקס, זה אתה?‬
‫אחרי כל מה שעשיתי,‬
‫למה את עדיין כאן?‬
‫אני אשתך, מקס.‬
‫אסולו הוא הבן שלך.‬
‫אני יודעת מי אתה באמת.‬
‫אז אולי זאת ההזדמנות שלי להשתנות.‬
‫לטובה.‬
‫ולשלם כל מחיר שעליי לשלם.‬ ‫-למה, מקס?‬
‫מה אתה לא מספר לי?‬
‫במה אתה מעורב? בבקשה, מה שזה לא יהיה…‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫- הכול דופק כמו שעון‬ ‫דרום אפריקה! -‬
‫זאת רק את.‬
‫חשבתי שזה מישהו חשוב.‬
‫אם כל כך חשוב לך לחיות בטינופת שלך,‬
‫אני יכולה ללכת.‬
‫טוב, אם את כבר כאן.‬
‫היום כבר יום שלישי?‬
‫אני רואה שאתה כותב.‬
‫טורים לעיתון. כעונש על חטאיי.‬
‫זה מיץ. אני יודע מה טוב בשבילי.‬
‫לאחר שהמשטרה חיפשה במשך שבוע…‬
‫- דברו עם ת'אנדי -‬
‫נמצאה לבסוף גופתו של גארת'‬ ‫סמוך לנחל בפיליפי.‬
‫היום נמצאות איתי‬ ‫הבת שלו, מלאני, ואשתו, קארן,‬
‫שישתפו אותנו בסיפורן המחריד‬
‫בתקווה להוציא את הצדק לאור…‬ ‫-ממש אינטלקטואלי.‬
‫זאת לא "פלישיה", אבל היא עושה את העבודה.‬
‫עדיין תקוע ב-1996?‬
‫…ומתי ידעתן שהוא לא יחזור יותר הביתה?‬ ‫שהוא מת?‬
‫הוא לא התקשר.‬
‫הוא תמיד התקשר.‬
‫אני פשוט הסתכלתי על אמא שלי ו…‬
‫אני ידעתי.‬
‫אם את רוצה ללמוד על הטבע האנושי,‬ ‫עלייך לצפות בתוכניות אירוח של שעות היום.‬
‫את חושדת שיש כאן משהו מעבר לזה.‬ ‫-אני בטוחה בזה.‬
‫היו לו אויבים. ידענו שיש לו.‬
‫הבת עשתה את זה.‬
‫…יש אמצעי אבטחה בבית.‬ ‫-מה?‬
‫בחייך. תסתכלי עליה.‬ ‫-זה בטוח היה מישהו שהוא הכיר.‬
‫זאת הייתה היא. הבת.‬
‫טוב, אני מבין.‬
‫לאחר שאת תזכי בפרסים רבים‬ ‫על עבודתך כעיתונאית חוקרת,‬
‫וכשיהיה לך רב מכר בסאנדיי טיימס,‬ ‫תוכלי להיות שופטת האופי כאן.‬
‫מבלי להעליב.‬
‫ובכן, מר נגסי,‬ ‫אם לא הייתי מנקה את הלכלוך שלך,‬
‫הייתי חושבת שאתה אידיוט מתנשא.‬ ‫-הו!‬
‫אסור לזלזל בך, זנזי.‬
‫בהחלט.‬
‫- ריימונד'ס‬ ‫בשרים בסיטונאות -‬
‫היי.‬
‫זנזי?‬
‫את לא עובדת היום.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אבל אני עסוקה בהמשך השבוע.‬
‫ואני צריכה לדבר עם מר הנדריקס.‬
‫בבקשה, ננסי.‬
‫אני צריכה את העבודה.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫אני משלם לך שתפתור לי בעיות,‬
‫לא כדי שאני אפתור אותן, אז תפתור אותן.‬
‫זנזי, מה את עושה פה? איזה יום היום?‬
‫סליחה, ננסי אמרה שאוכל לעבוד היום.‬
‫ננסי אמרה.‬
‫בסדר, אבל את לא אמורה לראות את זה.‬
‫לא תפתחי את הפה, נכון?‬ ‫-אני יודעת מה אתם עושים כאן, אדוני.‬
‫אני עובדת כאן כבר הרבה זמן.‬ ‫-אני יודע. פשוט…‬
‫תתעסקי בעניינים שלך ותנקי משהו.‬
‫"אל תגיד כלום לזנזי. תן לה לנקות".‬ ‫זה כל מה שמקס ביקש.‬
‫מה אני אמור לעשות?‬
‫את שמחה לעבוד כאן, נכון?‬
‫כן. כמובן, אדוני.‬
‫היית טוב אלינו, אדוני.‬ ‫-אל תשכחי את זה.‬
‫רציתי לשאול, אדוני…‬
‫אני לא יכול לתת לך עוד מקדמה, זנזי.‬ ‫לצערי זה לא הכסף שלי.‬
‫אני לא מבקשת כסף.‬
‫אני מחפשת את מקס.‬
‫מקס בכלא.‬ ‫-לא, הוא השתחרר.‬
‫אתמול.‬
‫מה את אומרת לי?‬
‫אף אחד לא סיפר לי.‬
‫אף אחד לא סיפר לי!‬ ‫מישהו יחטוף על הראש בגלל זה.‬
‫חרא.‬
‫את יודעת שמקס יתקבל כאן בברכה, נכון?‬ ‫אז איפה הוא?‬
‫לכן אני פונה אליך, אדוני.‬
‫הלכתי לקחת אותו אתמול, אבל…‬
‫הוא לא היה שם. אני לא מוצאת אותו.‬
‫טוב, תקשיבי…‬
‫את ואני צריכים למצוא את מקס.‬
‫קורים הרבה דברים שם בחוץ.‬ ‫יש הרבה עניינים לא סגורים.‬
‫ו… אולי ג'קסון יודע?‬ ‫ג'קסון תום, השותף שלך.‬
‫ג'קסון תום הוא לא שותף שלי.‬ ‫הוא סוציופת מזוין.‬
‫אני מזהיר אותך, זנזי. תתרחקי ממנו.‬ ‫הוא מסוכן. ומקס חייב לו כסף.‬
‫ואם ג'קסון יגלה שמקס בחוץ,‬ ‫מקס עלול להיפגע מזה.‬
‫חרא.‬
‫את ואני, אנחנו נשמור מרחק מג'קסון.‬ ‫שמעת אותי?‬
‫בסדר.‬ ‫-מה קרה?‬
‫לעזאזל, ריימונד. המזדיינים האלה‬ ‫תקפו אותנו, חבר'ה של ג'קסון.‬
‫חטפנו כמה פגיעות.‬ ‫-בני זונות!‬
‫את… תתחפפי מפה, בסדר?‬ ‫תשאירי את זה לי. אני אמצא את מקס.‬
‫קחו אותו לאחור.‬
‫בני הזונות. תורידו אותו לרצפה.‬
‫פשוט תורידו אותו לרצפה.‬
‫להתראות בשבוע הבא.‬ ‫-איפה ג'וזף, לעזאזל?‬
‫לא יודעים. הוא לא היה שם.‬
‫ננסי.‬
‫את יודעת איפה אני יכולה‬ ‫למצוא את ג'קסון תום? זה חשוב.‬
‫תנשוך את זה. תנשוך!‬
‫לעזאזל.‬ ‫-ננסי, בבקשה.‬
‫איזה בלגן.‬
‫את זוכרת את הלילה שאמרתי לבוואן שאת איתי?‬
‫כשאת היית…‬
‫חסרת רחמים, זנזי. את חסרת רחמים.‬
‫- מוסך ג'קסון‬ ‫רח' גימפאיי 8 -‬
‫היי.‬
‫אני מחפשת עבודה.‬
‫כן, הבוס שם.‬
‫סליחה!‬
‫שלום.‬
‫אני מחפשת את הבוס.‬
‫טוב, הבוס איננו.‬
‫אוכל למסור הודעה.‬
‫אתה ג'קסון?‬
‫אני מכיר אותך? מי שלח אותך?‬
‫אני מחפשת את בעלי.‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫את עובדת אצל ריימונד.‬ ‫מה את עושה? מנקה את השירותים שלו?‬
‫את אשתו הקטנה של מקס.‬ ‫את לא צריכה לענות. אני יודע.‬
‫העבודה שלי היא לדעת דברים.‬
‫למען האמת…‬
‫היה לו יותר טוב בפנים.‬
‫כי בחוץ הם לא יכולים להגן עליו.‬
‫מקס, הוא חייב לי…‬
‫הרבה.‬
‫ישבתי כאן וחיכיתי שהוא יגיע.‬
‫ותהיתי…‬
‫למקרה שהוא לא יגיע…‬
‫האם אזדקק לערבונות?‬
‫ועכשיו אני תוהה…‬
‫האם הערבונות לא נכנסו כרגע למוסך שלי.‬
‫אין לזה שום קשר אליי.‬ ‫-בזה את טועה.‬
‫זה לגמרי קשור אלייך.‬
‫עד שמקס ישלם לי, מה ששייך למקס, שייך לי.‬
‫ואם כבר, אני גם איהנה מזה.‬
‫לא!‬
‫כדאי שתניחי את זה.‬
‫את עלולה לפגוע בעצמך.‬
‫אל תתקרב. אני פשוט אלך.‬
‫כלבה מזוינת.‬
‫חרא!‬
‫מה עשית?‬
‫הצילו.‬
‫היי.‬
‫לא.‬
‫רגע.‬
‫ג'קסון, בבקשה, לא.‬
‫ג'קסון!‬
‫ג'קסון.‬
‫- מוסך ג'קסון -‬
‫הלו?‬ ‫-זאת הייתה הבת.‬
‫את צדקת. הבת הרגה את אבא שלה.‬
‫אני לא יודע איך ידעת את זה,‬ ‫אבל את קלעת בול.‬
‫הלו?‬
‫את שם?‬
‫כן, אדוני. אני כאן.‬
‫טוב, התקשרתי כי אני רוצה‬ ‫לדבר איתך על רעיון לספר חדש.‬
‫אולי עדיף כשתגיעי לכאן.‬
‫אני חושב שזה ימצא חן בעינייך.‬
‫הלו?‬
‫זנזילה, הכול בסדר?‬
‫אני בסדר.‬
‫אתקשר אליך אחר כך, בסדר?‬
‫פשוט תבואי כשתהיה לך…‬
‫מה אנחנו באמת יודעים‬ ‫על הנשים הבלתי נראות בחיינו?‬
‫הן מכבסות את הבגדים,‬
‫מטאטאות את הרצפה,‬ ‫מכירות אותנו טוב יותר מאיתנו.‬
‫לפעמים יותר ממה שהיינו רוצים להודות.‬
‫באיזו תדירות אנחנו מעורבים בחייהן‬
‫באותו אופן שבו הן‬ ‫נכנסות ויוצאות מחיינו מבלי משים?‬
‫האם אנחנו מעזים להסתכל‬ ‫מעבר למה שמעסיק אותנו בחיים שלנו?‬
‫אבל אינטראקציה רגעית אחת‬ ‫יכולה להזכיר אפילו לנרקיסיסט מזדקן‬
‫שיש חיים מחוץ לחיים שלנו.‬
‫מרקם עשיר של סיפורים,‬
‫טרגדיה, נחישות.‬
‫אני רוצה לכתוב סיפור חדש.‬
‫- חסרת הייחוד -‬
‫- בלתי נראית -‬
‫סיפורה של אישה, שקולה שקט, חסרת ייחוד,‬
‫אבל בעלת כבוד וחוסן‬ ‫שלא נתקלתי בהם לעתים קרובות,‬
‫שספגה מכה אחר מכה,‬ ‫אבל מוצאת את הכוח לעמוד שוב על רגליה.‬
‫אישה שהייתי רוצה לקרוא לה חברה…‬
‫ואם הייתי צעיר יותר, אולי אפילו יותר מזה.‬
‫שחוותה את שברון הלב הגרוע ביותר,‬ ‫אבל נחושה לחיות.‬
‫לחיות עם לב טהור,‬ ‫ולקבל את ההחלטות נכונות, תמיד.‬
‫מה יקרה לאישה הזאת‬
‫כשהעולם סביבה יהפוך לתוהו ובוהו?‬
‫מהר! תוציאו את הארגזים מכאן.‬
‫כשהגבולות שלה יעמדו למבחן, העקרונות שלה,‬
‫כשיצמידו את גבה לקיר?‬
‫ואז נראה מי היא באמת.‬
‫זנזי, זה לא זמן טוב.‬
‫ננסי, קדימה.‬ ‫זה המקום הראשון שהם יגיעו אליו.‬
‫הם יגיעו בכל רגע.‬ ‫20 דקות לכל היותר. תמחקי את הכוננים.‬
‫ג'וזף, קח את המכונית ותסתלק מכאן.‬
‫אם הם יחפשו כאן, הם ימצאו רק‬
‫נתחים משובחים של סטייקים טומהוק, הבנת?‬
‫את.‬
‫את לא צריכה להיות פה עכשיו.‬
‫טוב, בני זונות, זוזו! זה יום הדין!‬
‫בסדר.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫ג'קסון תום מת.‬
‫הבחור שבאת לשאול עליו לפני כמה שעות, מת.‬
‫אבל איכשהו יש לי הרגשה‬ ‫שאת כבר יודעת את זה, נכון?‬
‫כל העיר תחשוב שעשיתי את זה‬ ‫ועוד עם האקדח שלי.‬
‫ריי.‬
‫הם כאן.‬ ‫-תישארי כאן.‬
‫ואל תגידי אף מילה, הבנת אותי?‬
‫ותסתירי את הדבר הזה.‬
‫אויס וואן דר מרווה, אני רוצה אתכם שם.‬ ‫בדיקות יסודיות, בסדר?‬
‫טוואלה, בנט, הצד הזה. אפילו המקפיאים.‬
‫אתם, אני רוצה אתכם שם.‬
‫תבדקו כוננים קשיחים,‬ ‫תיקיות, קופסאות, מחשבים…‬
‫קדימה. השאר, בואו איתי.‬
‫אני רוצה אתכם בצד הזה.‬ ‫תביאו אליי כל דבר חשוב.‬
‫קדימה.‬
‫בטוח שאף אחד לא עקב אחריך?‬
‫יצאתי בדיוק בזמן, נראה לי.‬
‫נסעתי מסביב שעתיים.‬
‫מה קורה, בוס?‬ ‫-הלוואי שהייתי יודע.‬
‫איכשהו מקס מעורב בכל זה.‬ ‫-מקס?‬
‫מקס ואשתו הכלבה.‬
‫היא לקחה את האקדח שלי וכסף מזומן,‬ ‫ועכשיו ג'קסון מת.‬
‫כולם יחשבו שזה היינו אנחנו.‬
‫ובלסינג?‬
‫מדברים על השטן.‬
‫בדיוק ברגע הנכון.‬
‫- בלסינג -‬
‫עכשיו אתה באמת דפקת את העסק, מה?‬
‫מה בדיוק לא ברור לכם במשפט‬ ‫"לשמור על השלום", בני זונות?‬
‫אני בודק את זה.‬ ‫-נכון.‬
‫בוא לפגוש אותי.‬
‫אם תלך,‬
‫אולי לא תחזור.‬
‫אני יודע.‬
‫אבל אני עובד על משהו.‬
‫הלו?‬
‫מקס?‬
‫זה אתה?‬
‫אני ממש זקוקה לך.‬
‫הלו?‬
‫מקס.‬
‫היי! תיכנסי!‬
‫חברה…‬
‫מה קרה?‬
‫שם.‬
‫זנזילה מוואלה?‬
‫בואי נדבר.‬
‫היית בעסק של ריימונד הנדריקס‬ ‫מוקדם יותר היום.‬
‫אני…‬
‫את מנקה אצל ריימונד הנדריקס?‬
‫כן.‬ ‫-ו?‬
‫והלכתי לשם היום.‬
‫למרות שלא הייתי צריכה לעבוד היום.‬
‫אני פשוט…‬
‫הלכתי לשם כי ניסיתי למצוא את בעלי.‬
‫גם מר הנדריקס לא יכול היה לעזור לי.‬
‫ולכן…‬
‫היא הייתה פתוחה.‬
‫אני לא יודעת למה לקחתי אותו.‬
‫אפילו לא חשבתי, אני רק…‬
‫ניסיתי למצוא את מקס.‬
‫יש לנו סיבה להאמין שריימונד‬ ‫מעורב בפעילות פלילית מאורגנת.‬
‫ראית באטליז סמים או נשק?‬
‫אני רק מנקה.‬
‫השם "ג'קסון תום" אומר לך משהו?‬
‫הוא נמצא מת היום,‬ ‫לדעתנו, זה חיסול על רקע מאבק כנופיות.‬
‫אנחנו חושבים שייתכן שבעלך מעורב.‬
‫אנחנו מבינים שיש רקע לעניין.‬
‫מתי ראית אותו בפעם האחרונה?‬
‫לפני שבוע.‬
‫יש לך אולי צילום עדכני שלו?‬
‫את יודעת איפה אני יכולה‬ ‫למצוא את ג'קסון תום? זה חשוב.‬
‫זה הבחור שלנו.‬
‫חכי רגע.‬
‫אם תשמעי מבעלך,‬
‫אם תראי אותו, אם תיזכרי במשהו,‬
‫אני רוצה לדעת.‬
‫וכאישה לאישה,‬
‫אני יכולה לעזור לך לצאת ממצב‬ ‫שאת רוצה לצאת ממנו.‬
‫את מתכוונת לספר לי מה קרה?‬
‫אולי בפעם אחרת.‬
‫הלילה…‬
‫אנחנו לא יכולים‬ ‫להרשות כאן הפרעות מהסוג הזה.‬
‫אם את מעורבת במשהו, לא נסכים לכך.‬
‫אני יודעת.‬
‫סליחה, אדוני. אני…‬
‫ואני לא מעורבת בכלום.‬
‫זאת אזהרה ראשונה.‬
‫חלאה.‬
‫חברה…‬
‫את צריכה לעמוד על שלך.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫רק לדבר.‬
‫אז תדבר.‬
‫יש לי הצעת עבודה.‬
‫מריימונד.‬
‫עוד מטרה.‬
‫אני לא רוצחת שכירה.‬ ‫-עד עכשיו הלך לך טוב, הייתי אומר.‬
‫תיכנסי ותצאי… מבלי שיחשדו בך.‬
‫את בלתי נראית.‬
‫לא.‬
‫אם תעשי את זה תקבלי תשלום על הטרחה.‬ ‫אבל אם לא…‬
‫המשטרה אולי תגלה מי באמת ירה בג'קסון תום.‬
‫הם לא יאמינו לכם.‬
‫הם יאמינו שזה היה מקס.‬ ‫-בעלי לא רוצח.‬
‫הוא היה צריך לקחת את הכסף‬ ‫ולשבת בכלא כמו שאמרו לו. אבל מקס…‬
‫מקס היה חייב להסתבך עם האנשים הלא נכונים.‬
‫בשביל מי הוא לקח את האשמה?‬
‫למה?‬ ‫-כל מה שאת צריכה לדעת זה…‬
‫שאם מקס היה מתנהג כמו שצריך,‬ ‫הבן שלך עדיין היה חי.‬
‫הילד לא היה חייב למות.‬ ‫זאת אשמתו של מקס שהוא מת.‬
‫הרכבת הבאה לא עוצרת כאן.‬
‫רק תזכורת ידידותית.‬
‫מה שקרה לאסולו יכול בקלות…‬
‫אל תגיד את שמו.‬
‫מקס.‬
‫הוא בכלל הזיל דמעה‬ ‫כשהוא גילה שבנו הקטן מת?‬
‫היי! לא!‬
‫תרגום: שלמה ליברמן‬