Čtyři.
Tři.
Dva.
- Jedna. - Pět.
- Tři! - Pět.
- Pět? Cože? - Tři.
- Jedna. - Čtyři.
- Čtyři? - Čtyři.
- Čtyři? Vážně? - Dva.
Tři.
Jedna.
KŘEHKÝ HRDINA: PRVÁK
ROČNÍK 2022 - PŘIJATÍ NA UNIVERZITU SOULSKÁ STÁTNÍ UNIVERZITA: 3
UNIVERZITA JONSE: 7 UNIVERZITA SOKANG: 5
„Z VEJCE SE VYKLUBE PTÁK“
DEMIAN, HERMANN HESSE
O 13 DNÍ DŘÍVE
Kvadratická rovnice. Neznámé a konstanty seřaďte vlevo.
Rovnici upravte, aby se rovnala nule. Takže ax² + bx + c = 0.
Si-une!
Dobrá práce.
AJ - KAPITOLA 8 MAT - TEST 2021
Vojenská vzpoura.
V roce 1882, 19. roce vlády krále Kodžonga,
byla korejská armáda nespokojená s reformami,
diskriminací a neplacením platů,
což vedlo až k povstání.
Toho využil Hungson Tewonkun a vrátil se k moci…
Činný rod.
Předmět v činném rodě se v trpném rodě stane podmětem.
Když má věta dva předměty,
kterýkoli z nich se v trpném rodě může stát podmětem.
PŘÍPRAVNÁ ZKOUŠKA ZA 13 DNÍ
Dva studenti získali ocenění ve školní matematické soutěži.
Jon Si-un a Čon Jong-pin. Pojďte sem.
Jo!
„Jon Si-un, první místo.“
„Ocenění za mimořádný úspěch
v matematické soutěži za rok 2022.“
Dobrá práce, Si-une.
„Čon Jong-pin, třetí místo.“
A následuje to samé.
Potlesk!
Přípravná zkouška vás čeká za méně než dva týdny.
Učíte se všichni?
Ano.
Na Suneung se musíte dobře připravit.
Abyste toho později nelitovali.
- Víc to prociť! - Takhle.
Pěkně!
Zavrť zadkem.
Jo, ať je to víc sexy.
Sexy.
Otoč se, ty kreténe!
Ty zasranej debile.
Víš, že lidi ty tvoje videa žerou?
Za chvíli z tebe bude celebrita.
Hele.
Nejseš chytrej, nemáš kontakty ani prachy.
Budeš se živit tímhle.
Jseš mi kurva vděčnej?
Děkuju.
Tak mi za to přines Gatorade.
- A mně Milkis. - Já chci Colu Zero.
A ani to nebolelo.
Potřebuje dostat na prdel.
Hele.
Dej mi botu.
Proč?
Nauč se mířit, vole.
Trefils toho kluka.
Jo, fakt!
Promiň! Klidně se dál uč.
Promiň.
Příště si dej bacha.
Bylo to nechtíc.
Tak jak si mám příště dát bacha?
Chceš se předvádět?
Bylo to nechtíc.
Tak ať se to neopakuje.
Ty vole…
Hej.
Víš co?
Všichni tě nesnáší.
I když řekneme to samý, tak ty budeš za blbce.
Nemyslíš?
Nudíš se?
Cože?
Za tu dobu ses mohl naučit další anglické slovíčko.
Máš poslední přání?
STŘEDNÍ ŠKOLA PJOKSAN
Kde je An Su-ho?
- Hej! Su-ho! An Su-ho! - No?
Hej, Su-ho.
Co je?
Už je čas na oběd?
To jsi ty?
Ty…
- Ty jsi balil moji Na-un? - Na-un?
I Na-un?
Pak Na-un?
Son Na-un, ty debile!
Pořád mi psala, tak jsme spolu zašli na jídlo.
Ale není to můj typ.
Co bude dneska na oběd?
- Pikantní vepřové. - Pěkně.
Bílkovina.
To je super.
Hej!
Neblbni!
Bojíš se?
Pojď sem.
To si říkáš sportovec, jo?
Ty vole, dost!
Ty hajzle!
Tos přehnal.
Jdi do prdele, vole!
Odveďte ho na ošetřovnu.
Jestli mě prásknete, zabiju vás. Jasný?
Pojď, jdeme.
To jsem udělal já?
Jo.
Aha.
Omlouvám se, kámo.
Proč to děláš ve třídě?
NÁRODNÍ MATEMATICKÁ CENA
Ty sportovní masáže ti nepomáhají.
Musíš zdravě jíst, abys byl silný.
Jasně.
Jestli zase zmizneš, jsi mrtvý muž.
Jasný?
Dobře, uvidíme se později.
Čau, Si-une, jsi zpátky.
Musím na další soustředění.
Budu pryč asi dva týdny, tak zavolej, kdyby něco.
Dobře.
Volala tvá učitelka.
Vyhráls matematickou soutěž?
„Jon Si-un. První místo.“
Víš, že pro tohle dýchám, Si-une?
Jsem na tebe hrdý.
Jasně.
Co je?
O čem to mluvíš? Už jsem jim to řekl.
Myslím, že takhle to pochopíte.
Víte, jak to myslím?
Nakreslete si takhle všechny grafy,
abyste viděli společné body…
Jste spolu v kontaktu?
Jenom se učím.
Už musím jít.
- Šťastnou cestu. - Díky.
Rozumíte tomu?
Víte,
můj syn je nejlepší student na škole.
Ale vůbec ho do učení nemusím nutit,
umí se o sebe postarat sám.
Jak říkám, učení je…
STŘEDNÍ ŠKOLA PJOKSAN
Ty vado.
- Je sexy! - Chceš s ní seznámit?
- Jo! - Čum na ni.
Je to fakt kočka!
- Můj typ! - Jeho jí nepředstavuj.
Nebuď hnusnej.
- Viděls svůj ksicht? - A tys viděl svý tělo?
Mám svaly!
Jaký svaly?
- Moje péro je sval! - Hej!
Představím vás oba.
- Nech toho. - Já to vzdávám.
Hej, a co já?
Kdo ho má větší?
Co je?
Co? Něco ti chybí?
Namažu si tě na chleba.
Jdeme.
Tomu říkáš bicák?
Mám větší svaly na péru.
Proč furt řešíš péra, demente?
Do toho!
- Šest minut, 12 sekund. - Napiš o pět sekund míň.
Měl bys jít na sportovní školu.
- Jsi dost dobrý. - Nejsem olympionik, proč bych to dělal?
Zvážím to, až překonám Boltův rekord.
To je kdo?
Bolt je Bolt.
Usain Bolt.
- Dobrá práce. - Blbečku!
- Šest minut, 45. - Co?
Už jen kousek! To zvládneš!
Hele, jak běží.
On je zombie? Co to má bejt, ty vole?
Takhle by byl rychlejší.
To ne.
Vy blbečci!
Přines mi ji.
Klid, kámo.
To zvládneš.
Jak se jmenuješ?
I Čong-čchan.
No pěkně.
Devět minut, 48 sekund.
Jon Si-une.
Potřebuješ zlepšit vytrvalost.
Nehodí se ti i na učení?
Odveďte ho na ošetřovnu.
Ne, jsem v pohodě.
Jsem v pohodě.
Akorát že vůbec. Rozhodně nevypadal v pohodě.
Měli bychom z něho co nejdřív vymlátit duši.
Ty oči…
- „Příště si dej bacha.“ - Jasně!
„Tak ať se to neopakuje.“
Ty vole, co to smrdí?
Fuj, páchne potem.
Nech toho.
Buď tak hodný.
Co?
Přestaň mě otravovat.
Co to meleš?
Varoval jsem tě.
Já to věděl!
Dělá ze sebe něco, co není.
Pusť mě.
Takhle
se o něco prosí?
Zkus to znovu. Slušně.
Pusť mě.
Nezajdeme pro učitele?
Hej, Jong-pine.
Nepouštěj ho.
Pusť ho a zabiju tě.
Hej! Co to děláte?
To nic, pane učiteli! Jenom blbneme.
Jsi v pořádku, Si-une?
Te-hune, co to má být?
- Hej. - Jenom blbneme.
Nechceš poznámku.
Chceš na výšku, ne?
Si-une, tak povídej.
Dělali jste blbosti?
Jo, přesně.
Ať se to neopakuje.
- Ano? - Ano.
Jak se těm obchodníkům říkalo?
Říkalo se jim „Gongin“.
Gonginové byli důležití. Až ten pojem uvidíte v testu…
Když uvidíte „Gongin“, hledejte „Tetongpop“.
Místní měna se distribuovala takto…
Kdo je to?
Kurýr.
- Nic jsem si neobjednal. - Ne? Jsem na správné adrese.
Co? Šprťák?
Co tu děláš?
- Nic jsem si neobjednal. - Fakt?
Budova 102, byt 902?
Tohle je 101.
Mám to na 102.
Moje chyba. Jasně.
Dáš mi vodu, kámo?
- Proč? - Jsme spolužáci, ne?
Vždyť o nic nejde.
Nemůžeš mi dát sklenici vody?
Budu dehydrovaný.
Když omdlím, bude to tvoje vina.
Chci jenom trochu vody, nic víc.
Nestůj tam.
Zkolabuju. Umírám, vážně!
Už přicházím o hlas.
Ty nejsi normální.
Díky. Zítra ti koupím tři lahve vody.
Hezky se uč.
Uvidíme se zítra.
Poslouchej mámu.
Jak to otevřu?
Máme nového studenta.
Představ se.
Ahoj. Jmenuju se O Pom-sok.
Doufám, že Pom-soka vřele přivítáte.
Jdeme na to.
Ahoj.
- Pom-sok? - Jo.
Kam jsi chodil?
Na střední školu Munkang.
Zbohatlický děcko.
Znáš Či-wona? Chodí na Munkang. Jsme nejlepší kámoši.
Ne, moc ho neznám.
Neznáš Či-wona?
Jak to?
To jméno jsem možná už slyšel,
ale neznám se s ním.
Běž pryč.
To je moje místo.
Nechce se mi.
Říkám, ať jdeš pryč.
Seš magor?
Proč poslední dobou furt kecáte?
Snažím se spát.
Necháte mě spát?
Dej si bacha.
Na zdraví!
Ty nepiješ, Jong-pine?
Jo, proč nepiješ?
Příští týden máme přípravnou zkoušku, dementi.
Uč se a najdi si super práci!
Hele, Jong-pine.
Si-unovi z toho asi hráblo. Co si o sobě vůbec myslí?
Co to mělo být s tou propiskou?
A jak na mě ten hajzl čuměl.
Byl šíleně nasranej,
fakt jsem ho chtěl zabít.
Nic jsi neudělal!
Chtěl jsem mu zlomit vaz.
Co se Si-unem uděláme?
Nereaguje na nic, co děláme.
Nedokážeme ho zlomit.
A co učení?
Je posedlej známkama. Co když mu je pokazíme?
To by ho zlomilo, protože mu na nich záleží.
O čem to sakra mluvíš?
Ty to nechápeš, blbečku?
Co ten řečník cítí?
Ví to někdo?
Je to úzkost.
Úzkost.
„Padá na mě každičký šustivý list.“
- Čau, brácho. - Ahoj.
Nazdar.
- On fakt přišel? - Je to z Čchonanu. Doprava byla drahá.
- Fentanyle, těšil jsem se na tebe! - Hi-či, ty jsi ještě neplatila.
A za dopravu taky.
- Sto tisíc wonů navíc? - Jo.
Tady máš.
Vole.
Přepočítej to.
To je dobrý.
Počkej, půjdu s tebou. Chci se na něco zeptat.
- Kam jdeš, Jong-pine? - Na soukromou lekci.
Tak mazej.
- Bavte se. - Ano, pane!
- Fakt jdeš? - Vážně?
- Kam? - Proč to tak hrotíš?
Ten blbeček se nikdy nezmění.
Je to vůl, fakt.
Kámo.
Byla u nás teta.
Prý jsi nepřišel domů.
O co ti jde?
Ne, to řešit nechci.
Ten fentanyl.
Co se stane, když si ho dáš na kůži? Třeba na krk?
Bude to slabší.
Je to lék proti bolesti,
takže budeš ospalej a mimo.
Přinejhorším budeš zvracet.
Proč?
Jen tak. Prostě mě to zajímá.
- Jong-pine. - No?
Dej si bacha.
Co to meleš?
Čau.
Ty vole, to je takovej kretén.
Jak je, Či-wone?
OTEC: JE VŠECHNO V POŘÁDKU?
JO.
Hej, ty…
Většinou to takhle neděláme.
Nepředáváme to osobně.
No?
FENTANYLOVÁ NÁPLAST
To není on. Měla přijít holka.
Do prdele, to jsem posral.
Tak uhněte.
Cože?
Říkám, ať uhnete.
Z cesty.
To je neslušný, vole.
Chceš do držky?
Ten pohled se mi moc nelíbí.
Hej.
Nečum na mě.
Nečum na mě, nebo dostaneš do držky.
Kámo?
Běž.
Nauč se číst lidi.
Chtěl tě bodnout.
PŘÍPRAVNÁ ZKOUŠKA ZA 1 DEN
Nazdar.
Hej, učitel tě chce vidět.
Náš třídní.
Vezmi si to.
Díky.
Hej, kámo.
V Munkangu jsi to neměl lehký, co?
Včera jsem volal Či-wonovi.
Co?
Říkal, že tě tam dost drsně zmlátili.
Proto jsi přestoupil?
Jak totální nula?
Hele,
já ti nic neudělám.
Buďme kámoši.
Posaď se.
Dobře.
Jseš vděčnej?
Neprásknu tvý tajemství a budeme kámoši.
Jo.
Díky.
Když jseš vděčnej,
tak mi udělej laskavost.
Jakou?
Vezmi si to.
Test z Korejštiny je delší, ano?
Ano.
Tak si hlídejte čas.
- Jo! - Ano.
Žádné podvádění!
Ano.
Ano!
Měl jsi tam mouchu.
Hej!
Co tam děláte?
Otoč se.
Bude to slabší.
Je to lék proti bolesti,
takže budeš ospalej a mimo.
Přinejhorším budeš zvracet.
V literatuře může být myšlenka popsaná
jinými souvisejícími pojmy nebo předměty.
Atributy mohou představovat objekt
nebo jejich část může představovat celek.
Tyto přístupy lze kombinovat…
Kam jdeš?
Co to děláš?
No tak, proč to děláš?
To nic.
- Dva. - Dobře!
Pět.
- Mám trojku! - Pět.
Dále máme společenské vědy.
Jedna.
Pět. Čtyři.
Pět.
Tři.
Dva.
- Cože? Dva? Proč? - Pět.
Čtyři.
Tři.
Jedna.
Čtyři.
Jon Si-une.
Je to jinak, než myslíš.
Druhý Newtonův zákon.
Síla se rovná hmotnost krát zrychlení.
Díky odstředivé síle bude úder mnohem silnější.
Ty jsi normální šílenec!
Hej, dost!
Něco jsem chtěl.
Ať toho necháš.
Nepřeháněj to, jo? Musíš vědět, kdy přestat.
Cože?
Já? Jsem tvůj anděl strážný a právě jsem se probudil.
Je to vtipné?
Trochu jo.
JMÉNA, MÍSTA A UDÁLOSTI JSOU SMYŠLENÉ. PODOBNOST JE ČISTĚ NÁHODNÁ.
Překlad titulků: Kateřina Gabrielová