‫אתם חברים?‬
‫את יכולה להסביר שוב מה קרה?‬
‫אז יש בחור אחד בשם או בום-סוק.‬
‫הוא לומד בתיכון ביוקסאן.‬
‫או בום-סוק?‬ ‫-כן.‬
‫הוא אמר לי לבוא לבית קפה.‬
‫אבל הוא לא היה שם לבד.‬ ‫-יונג-אי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אתה בסדר, בחור?‬
‫לאן כל השאר הלכו?‬
‫הייתי לבד.‬
‫בחורצ'יק.‬
‫אתה יכול לדבר איתנו גלויות.‬
‫אל תדאג.‬
‫הייתי לבד.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אל תספרי לסו-הו…‬
‫על מה שקרה היום.‬
‫מה?‬
‫- יום הולדת שמח -‬
‫היי, סי-און!‬
‫סי-און!‬
‫בום-סוק.‬
‫כן.‬
‫תפסיק עם זה.‬
‫אל תתעסק עם סו-הו.‬
‫- גיבור חלש: כיתה 1 -‬
‫- חילוק במספרים בני שתיים ושלוש ספרות -‬
‫אני רק שואל איפה היית בזמן שהוא נפצע.‬
‫זה נורא כל כך?‬
‫אתה חושב שרק אתה עסוק?‬
‫אתה חושב שאני פשוט נחה בבית‬ ‫בזמן שאתה עובד?‬
‫אמרת שנעשה את זה יחד.‬
‫שנגדל אותו יחד!‬
‫שאנחנו רוצים את הילד הזה…‬
‫לא היה לי מושג אז!‬
‫לא ציפיתי שהוא ייפצע כל הזמן ככה.‬
‫סי-און.‬
‫סי-און, תפתח את הדלת ותדבר איתי.‬
‫סי-און, בבקשה תפתח את הדלת.‬
‫סי-און.‬
‫סי-און, בבקשה דבר עם אבא שלך.‬
‫יון סי-און.‬
‫לא רבנו. רק דיברנו.‬
‫סי-און.‬
‫סי-און. יון סי-און.‬
‫סי-און.‬
‫זה בסדר.‬
‫אז תגיד לי את האמת.‬
‫אלה היו אותם בחורים כמו קודם?‬
‫זו האמת.‬
‫נפלתי במדרגות.‬
‫תהיה גלוי איתי.‬
‫למה הלכת לשם?‬
‫סתם.‬
‫כשתשתחרר אני מעביר אותך בי"ס.‬
‫זה סופי.‬
‫אני לא רוצה.‬
‫אתה רציני?‬
‫מה עובר עליך?‬
‫אני עובד קשה מאוד כדי לפרנס אותך.‬ ‫למה אתה לא מקשיב?‬
‫אבא.‬
‫אני באמת שואל את עצמי.‬
‫ממתי התחלת להתעניין בי כל כך?‬
‫מה?‬
‫לא חשוב.‬
‫- עתיד החדשנות - הסכם שיתוף פעולה בחינוך‬ ‫בין קוריאה לאוזבקיסטן -‬
‫הלו?‬
‫בום-סוק בבית.‬
‫איך הלך?‬
‫דיברתי עם משטרת סאוצ'ו.‬
‫דיברתי גם עם מנהל בית הספר שלו.‬
‫הגברת נמצאת באי ג'ג'ו,‬ ‫אז תישאר שם ותשגיח עליו.‬
‫אין לדעת מה הוא עלול לעשות.‬
‫תמצא בי"ס בפיליפינים. נשלח אותו לשם בקרוב.‬
‫כן, אדוני.‬
‫איך גילית?‬
‫ממר פארק.‬
‫הוא אמר שתהיה שם.‬
‫התכוונתי לגבי אתמול.‬
‫המשטרה יצרה איתנו קשר.‬
‫יון סי-און…‬
‫הוא לא רצה לדבר על זה.‬
‫הוא אמר שאתם חברים.‬
‫מה היו דרישות המפגינים?‬
‫זה החלק החשוב.‬
‫היי, תעירו אותו.‬
‫תתעורר!‬ ‫-סו-הו.‬
‫אן סו-הו.‬
‫אז איפה היינו?‬
‫אין תשובה?‬
‫נשיא הכיתה, באיזה עמוד היינו?‬ ‫-עמוד 100. הסכם יפן-קוריאה משנת 1876.‬
‫טוב. אם כך…‬
‫עברו לעמוד 109.‬
‫נדבר על מרד האיכרים בדונגהאק.‬
‫נמשיך.‬
‫כדי להבין את הסיבות למרד האיכרים בדונגהאק…‬
‫- אן סו-הו -‬
‫- יש בעיות בבית,‬ ‫אז לא אגיע לבית הספר לזמן מה -‬
‫למה לא חזרת אתמול בלילה?‬
‫גם התעלמת מהשיחות שלי.‬
‫מה?‬
‫זו הייתה אמורה להיות מתיחה ליום הולדת?‬ ‫זה לא נגמר כבר?‬
‫מספיק עם זה. זה לא מצחיק.‬
‫זו לא מתיחה.‬
‫אני מצטערת על אתמול.‬
‫- מבחן הגמר בעוד יום אחד -‬
‫היי!‬ ‫-אוף.‬
‫בוא נצא לעשן.‬
‫למה בום-סוק לא מגיע ללימודים?‬
‫לא יודע.‬
‫התקשרתם אליו?‬
‫אתם לא חברים?‬
‫הטלפון שלו היה כבוי. אתה יודע משהו?‬
‫תגיד לו לשלם לי על תיקוני האופנוע.‬ ‫-טוב, בסדר.‬
‫סליחה?‬
‫אילו תיקונים?‬
‫זה עלה לי 800,000 וון.‬
‫אם לא תשלמו, אהרוג את כולכם.‬
‫תענה לי.‬
‫אוקיי.‬
‫- ג'ונג-צ'אן -‬
‫המספר שאליו התקשרת…‬
‫לעזאזל, בום-סוק, תענה כבר לטלפון!‬
‫לעזאזל, אנחנו צריכים לטפל בסו-הו.‬
‫היי, למה סי-און לא בבית הספר?‬
‫הוא לא מת, נכון?‬
‫כלומר, יונג-בין ממש הגזים.‬ ‫-היי.‬
‫אתם אלה שמגזימים.‬
‫אם הוא היה מת, היינו בלוויה שלו עכשיו.‬
‫איזה זין.‬
‫רגע!‬
‫בהתחלה בום-סוק התקשר אליך,‬
‫אבל בסוף הוא לקח את הבחורה‬ ‫כדי למשוך אותך החוצה,‬
‫כי לא ענית לו לטלפון.‬
‫מה?‬
‫אתה יודע,‬
‫הבחורה שגרה איתך.‬
‫אבל סי-און בא במקומך.‬
‫תמשיך.‬ ‫-אז…‬
‫בום-סוק שילם‬ ‫לאחד החברים של יונג-בין כדי שירביץ לך.‬
‫בום-סוק עשה הכול. אנחנו רק ליווינו אותו.‬
‫מה קורה?‬
‫באיזה בית חולים סי-און נמצא?‬
‫הוא השתחרר היום.‬
‫אני מצטער שגרמתי לזה.‬
‫היי!‬
‫סי-און לא רצה בשום אופן שתגלה.‬
‫אל תעשה בעיות.‬
‫מי זה?‬
‫משלוח.‬
‫מה המצב?‬
‫מה נראה לך?‬
‫אני צמא. תביא לי כוס מים.‬
‫היי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫מה קורה?‬
‫כלום.‬
‫סתם קפצתי לבקר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫תגיע מחר לביה"ס למבחן הגמר?‬
‫כן.‬
‫אני מוכרח.‬
‫יופי.‬
‫אז נתראה מחר.‬
‫הוא בפנים?‬
‫כן.‬
‫אידיוט דפוק שכמוך.‬
‫חתיכת חרא!‬
‫אתה…‬
‫ביקשתי ממך לא לבייש אותי.‬
‫מה הבעיה שלך, אה?‬
‫היי! מה הבעיה שלך?‬
‫חתיכת חרא דפוק.‬
‫היית צריך רק לשמוע בקולי,‬
‫לעשות מה שאומרים לך,‬
‫ולשמור על פרופיל נמוך.‬
‫זה כל כך קשה?‬
‫חתיכת בן זונה!‬
‫אידיוט מעצבן שכמוך.‬
‫מנוול דפוק!‬
‫היי.‬
‫אתה הולך ללמוד בחו"ל.‬
‫תעשה מה שבא לך.‬ ‫מצידי, תהרוג את עצמך עם סמים.‬
‫רק אל תספר לאף אחד שאתה הבן שלי.‬
‫הבנת אותי?‬
‫היי!‬
‫שים עין על הדפוק הזה.‬
‫לא ביקשתי ממך לאמץ אותי.‬
‫בום-סוק.‬
‫עזוב אותי.‬
‫אמרתי, עזוב אותי.‬
‫לאן זה?‬ ‫-פשוט סע.‬
‫- שיחות שלא נענו:‬ ‫סו-הו, ג'ונג-צ'אן, יונג-בין, טה-הון -‬
‫- סו-הו: תמונה -‬
‫- תענה לטלפון או שאני הורג את החברים שלך -‬
‫רגע, בבקשה.‬
‫אם ככה,‬
‫לך תביא את בום-סוק.‬
‫גם אני לא יודע איפה הוא.‬ ‫באמת! אני לא מצליח להשיג אותו!‬
‫אם ככה, אז עין תחת עין.‬
‫- בום-סוק -‬
‫איפה אתה?‬
‫איפה אתה, לעזאזל?‬
‫למה?‬
‫או בום-סוק.‬
‫תפסיק להתחבא.‬
‫שיט!‬
‫- או בום-סוק -‬
‫מה המצב?‬
‫בוא נגמור את אן סו-הו.‬
‫אני אשלם לך.‬
‫- 'טופ-קלאס', אומנויות לחימה -‬
‫הלו?‬
‫היי.‬
‫דיברת עם סו-הו במקרה?‬
‫כן.‬
‫הוא בא אליי קודם.‬
‫סו-הו יודע כל מה שקרה.‬
‫מה?‬
‫הוא לא הגיע לעבודה,‬ ‫ואני לא מצליחה להשיג אותו.‬
‫הוא אמר לך משהו על זה?‬
‫אין מצב שהוא…‬
‫הלך לחפש את בום-סוק, נכון?‬
‫אנסה להשיג אותו.‬
‫אתם מצלמים סרט או משהו?‬
‫השתגעתם לגמרי?‬
‫מה הקטע?‬
‫איפה בום-סוק?‬
‫מזמן לא התראינו.‬
‫היית צריך להוציא את זה עליי.‬
‫לא על הילדים האלה.‬
‫הם לא עשו שום דבר רע.‬
‫אני מצטער.‬
‫על שהרגזתי אותך.‬
‫הנה, התנצלתי.‬
‫עכשיו תתנצל בפני סי-און ויונג-אי.‬
‫לא בא לי.‬
‫אין לי על מה להתנצל.‬
‫תעשה את זה, בבקשה.‬
‫אמרתי שלא בא לי.‬
‫אז אני אכה אותך…‬
‫עד שתתאפס על עצמך.‬
‫היי, אן סו-הו.‬
‫בוא תיכנס לזירה.‬
‫באמת שילמת למניאק הזה?‬
‫רק כדי שירביץ לי?‬
‫אתה כל כך פתטי.‬
‫רגע, תן לי להתחמם קצת.‬
‫אני רואה ששמרת על כושר.‬
‫עוד יכולים לחשוב שאתה מקצוען.‬
‫שכחת שפעם כיסחתי אותך במכות?‬
‫אז בוא תעלה.‬
‫טוב… הגיע הרגע שחיכיתם לו, חבר'ה.‬
‫סיפרתי לכם‬ ‫שבחטיבת הביניים חטפתי חזק ממישהו.‬
‫אז הנה הנקמה שלי.‬
‫והפעם נילחם בקרב רשמי.‬
‫תאחלו לי הצלחה!‬
‫קדימה!‬ ‫-בוא נעשה את זה מרגש.‬
‫בסדר?‬ ‫-בבקשה!‬
‫בבקשה, וו-יונג! אתה תקוותנו היחידה.‬
‫מספיק עם השטויות.‬
‫לעזאזל, זה היה קרוב!‬
‫הפציעה הישנה שלך?‬
‫ואם כן, אז מה, דפוק.‬
‫מאחוריך!‬
‫וו-יאונג!‬ ‫-קדימה, וו-יונג!‬
‫קדימה, וו-יונג! תיכנס בו!‬
‫בדיוק!‬
‫יפה מאוד!‬
‫מרגיש בר־מזל?‬
‫לך תזדיין, אידיוט.‬
‫תהרוג את הבן זונה!‬
‫יא מזדיין!‬
‫היי, לך תזדיין!‬
‫היי, הוא גמור.‬
‫אלוהים.‬
‫איזה בן של זונה.‬
‫המזדיין הזה.‬ ‫-בחיי, זה היה קשוח.‬
‫היי.‬
‫מי פתטי עכשיו?‬
‫תחזור על מה שאמרת.‬
‫מי אתה חושב שאתה,‬
‫שתסתכל עליי ככה.‬
‫שתתנשא עליי.‬
‫היי.‬
‫תתאפס על עצמך.‬
‫תפסיק להאשים אחרים, בום-סוק.‬
‫היי.‬
‫לך תזדיין ותפסיק להגיד את השם שלי.‬
‫חתיכת אפס מזדיין.‬
‫לעזאזל, בואו נצטרף אליו.‬
‫מזדיין!‬ ‫-ממזר!‬
‫חתיכת אפס!‬ ‫-בן של זונה!‬
‫חתיכת בן זונה! אני אכסח אותך!‬
‫אידיוט!‬ ‫-בן זונה!‬
‫חתיכת חרא! בן זונה.‬
‫חתיכת בן זונה! אני אכסח אותך!‬
‫חתיכת בן זונה מזדיין.‬
‫בום-סוק.‬
‫בום-סוק!‬
‫לעזאזל.‬
‫בוא נלך.‬
‫אל תיגע בי.‬
‫בוא איתי.‬
‫די, רד ממני.‬
‫אמרתי שתרד ממני, חתיכת אידיוט!‬
‫היי, אן סו-הו.‬
‫אן סו-הו.‬
‫היי, הוא לא נושם.‬
‫מה?‬
‫היי, אן סו-הו!‬
‫ואללה!‬
‫אתם שניכם האחרונים שהרביצו לו.‬
‫אם תברחו עכשיו, תסתבכו עוד יותר.‬
‫אני אטפל בזה, אז תישארו כאן.‬
‫סו-הו.‬
‫סו-הו, בבקשה תסתכל עליי.‬
‫בוא נלך.‬
‫די. בוא איתי.‬
‫בום-סוק.‬
‫תוציאו אותו מכאן!‬
‫סו-הו לא פוקח את העיניים!‬
‫סו-הו לא…‬
‫רגע!‬
‫חכה רגע, בבקשה.‬
‫סי-און!‬
‫איפה סו-הו?‬
‫הוא לא כאן.‬
‫הוא לא עונה לשיחות שלי.‬
‫ברצינות, איפה הוא?‬
‫- כל השמות, המקומות והאירועים שהוצגו‬ ‫הם בדיוניים וכל דמיון למציאות הוא מקרי -‬