Hjælp!
Målte du ham ikke? Han kan umuligt være deri.
Bøjer vi benene?
-Ikke så lange ben. -Pichlers har ikke råd til specialkiste.
Jeg ordner det.
Hr. Pichler, jeg håber ikke, De tager det ilde op.
Slet ikke.
Hvad skal jeg bruge de 15 centimeter til nu?
NETFLIX PRÆSENTERER
Godmorgen.
Hvornår kom du hjem?
Sent.
Du sov allerede.
Var det en lang dag?
Ja. Lang og…
…kompliceret.
Jeg savnede dig.
Du skal op nu.
-Men mor, jeg vil ikke. -Kom nu. Op med dig.
Kun på dette nummer.
Tag det roligt.
Du hører fra mig.
-Hvem var det? -Det var arbejde.
-Hvad er det for en telefon? -Jeg har bare fået nyt etui.
Jeg må gøre mig klar.
POLITI
Hvordan kan du ødelægge ristet brød?
-Det er stor kunst, skat. -Giv op. Det er det, vi har farfar til.
Vi må afsted, Tim.
Jeg har idræt og skal nå at skifte.
-Farvel, min pige. -Farvel.
-Ciao.
-Nå. Madpakke? -Ja.
-Lektier? -Ja.
-Insulin? -Ja.
-Boom!
-Hav en god dag. -Farvel.
-Du har ikke barberet dig. -Jeg gør det senere.
Mine kolleger kan klare lidt stubbe.
Godmorgen, far.
-Godmorgen. -Godmorgen.
I to er så fjollede.
Mums.
Mark.
Mark!
Mark! Åh gud!
Nej!
Noget nyt?
Jeg troede, I var på ferie.
-På ferie? -Han bad om ferie i går. Kort varsel.
Det skulle nok være en overraskelse.
Jeg kan ikke lide overraskelser.
Jeg ved det ikke så.
Jeg beklager, fru Blum.
Vi kunne ikke gøre mere for ham.
Deres mand er lige død.
Blum, jeg kondolerer.
-Mark var… -Ja, han var.
Kom.
Hvad laver du?
Kun jeg rører ham.
Det ville Mark ikke ønske.
Der er meget, Mark ikke ville.
Være død. Det ville han bestemt ikke.
-Det er anderledes med fremmede. -Reza, ved du, hvad jeg kan lide ved dig?
At du kan tie stille.
Du lovede det!
Du…
Kom nu tilbage.
Jeg har brug for dig.
Jeg kan ikke klare det uden dig.
Jeg kan ikke klare mig uden dig.
Når én, der står os så nær,
bliver revet væk så meningsløst,
stiller vi med rette os selv samme spørgsmål.
Hvordan kunne Gud lade det ske?
Svaret findes i Biblen.
Johannes, kapitel 14, vers 14.
"Thomas sagde,
'Herre, vi ved ikke, hvor du går hen, så hvordan kan vi kende vejen?'
Jesus svarede 'Jeg er vejen, sandheden og livet.
Ingen kommer til Faderen uden ved mig.
Kender I mig, vil I også kende min fader.'"
Jeg kondolerer.
Blum.
Hvis du har brug for noget, så ring til mig.
Når som helst.
Find føreren af Roveren. Det har jeg brug for.
Vi finder ham. Det lover jeg.
Sikke et gudsforladt sted.
Det tager alt, hvad vi har kært.
Sikke et gudsforladt sted.
Det er okay, hr. Theile.
Undskyld.
Gerda, lad os tage hjem.
Jeg hedder Nela, ikke Gerda.
Nå ja.
Ja.
Undskyld.
Et gudsforladt sted.
Han mistede sin 17-årige datter og har ikke været den samme siden.
De er her.
De finder intet.
Lad os håbe det.
Hej, Blum.
Jeg er glad for, I kom.
Alle andre er her.
Selv fru Schönborn, ikke?
Javist.
Selveste snedronningen.
Bertl Puch planlagde det hele selv.
Kæreste fru Blum.
Sikke en frygtelig ulykke.
Jeg kondolerer virkeligt. Kondolerer.
Tak, fordi De kom, fru Schönborn.
Med glæde.
Mark var en fremragende betjent.
Vi vil savne ham.
Vi er alle én stor familie.
Ja, én stor familie.
-Meget stor. -Ja.
Og Mark var en af vores bedste, ikke?
Jeg kondolerer virkeligt.
Jeg gør mit bedste for at sprede trøst.
Mark og jeg ville fejre tiårs jubilæum her.
Vi kunne ikke få et bord.
Det beklager jeg.
Jeg forsikrer, at fra nu af får De altid et bord.
Hav mig undskyldt.
-Hvad var det? -De laver alligevel en undersøgelse.
Vi må tilgive, at Schönborns taler forretning.
Uden hende var Bad Annenhof ikke engang på landkortet.
Bare lige kort.
Mark var ikke bare en kollega, jeg kunne regne med.
Mest af alt var han en god ven.
Og en særlig person.
Engang slog en pengeautomat på Hauptplatz alarm.
Vi kom hurtigt frem og mødte en syrisk asylansøger
med en skruetrækker.
Da han så os komme,
smed han straks skruetrækkeren og strakte armene frem.
Men Mark…
…nærmede sig ham og begyndte at tale med ham.
Om hans hjemland.
Og om hvordan han havde det, og hvad han havde været igennem.
Han lyttede til ham.
Og i stedet for at anholde ham,
tog Mark ham med hjem,
og tilbød endda et job hos sin kone.
Et job, han stadig har i dag.
Han spurgte dig også, kære Blum, men ikke før bagefter, vel?
Han så altid personen først, ikke forbryderen.
Sådan mennesker er sjældne.
Meget sjældne.
Jeg vil savne ham.
-For Mark. -For Mark.
Tak.
For Mark.
Lad os synge en sang for vores helt.
Vi går nu.
Hold op.
Undskyld.
Blum, jeg ville bare sige, at jeg kan forestille mig,
hvor svært det må have været at komme her i dag.
Kollegerne og jeg sætter stor pris på det.
Måske kan du komme forbi en dag
med Marks tjenestepistol.
Den må være hos jer.
Havde han den ikke med?
Den morgen.
Det er ikke så vigtigt. Vi ses, ikke?
Farvel.
Det bliver 43,50.
-Optager I døgnet rundt? -Ja.
Har politiet fået optagelserne?
Politiet?
Næh.
Tak.
Hej, Blum. Hvordan går det?
Jeg ville have det bedre,
hvis nogen ledte efter føreren.
Vi leder dag og nat. Bremsesporene er…
Dag og nat?
Hvad med overvågningskameraerne i byen?
Tankstationens viser hovedvejen.
-Ingen af jer har været der. -Roligt. Det hjælper ikke.
Skal jeg gå til avisen? Handler I så?
-Vi vil finde svinet lige så meget. -Lige så meget?
Det tror jeg ikke.
Om tre uger har I glemt, at Mark eksisterede.
Men lad mig sige dig noget.
Jeg helmer ikke, før jeg finder det svin.
Hej, det er mig.
Blum har lige været her.
Hun truer med at gå til avisen.
Jeg ordner det.
Smider du allerede Marks ting væk?
Jeg leder efter hans tjenestevåben. Ved du, hvor det er?
Nej.
MÆLKESNITTE
BAD ANNENHOF VEJBETALINGSANLÆG - BILLET
Blum Begravelser.
Okay.
Tak.
Hvem var det?
Massimo spørger, om du vil hente Ducatien.
Den står i Jochens værksted.
Ved første øjekast ser den færdig ud.
Men motoren og fremdriftssystemet er helt intakte.
Det er intet problem at udskifte resten.
Hvis De vil, er den så god som ny i næste uge.
Forsikringen betaler.
Og hvem skal køre den?
Ja.
Det ved jeg ikke.
Okay. Lad os gøre det.
Jeg skal bruge Deres underskrift til politiet og forsikringen.
Er straks tilbage.
Tak for din hjælp i denne uge. Og fordi du kom helt fra Tübingen.
Jeg har ferie.
Fed ferie til de dødes rige.
Til dit rige.
Jeg har altid gjort det her.
Det er det eneste, jeg kan.
Man vænner sig til de døde.
Hej.
Jeg ville se, hvordan det gik.
Jeg har det fint.
En kop kaffe?
Hvis du får det bedre.
-Må jeg spørge om noget? -Helt sikkert.
Ved du, om Mark var mig utro?
Hvad?
Var han sammen med en anden?
Mere kaffe?
Nej.
Talte du i telefon med Mark lige før ulykken?
Hvornår?
Omkring otte.
Muligvis.
Gjorde du eller ej?
-Det husker jeg ikke. -Det gjorde du ikke.
Hvorfor det?
Jo, altså…
Der er den ferie, jeg ikke vidste noget om, og…
Jeg fandt underlige ting i hans jakke.
Hvilke ting?
Mælkesnittepapir, for eksempel.
Mælkesnittepapir?
Mark var laktoseintolerant. Hvorfor købe en mælkesnitte?
Der er en million grunde til at købe en mælkesnitte.
Det er ikke et bevis på, at han havde en affære.
Jeg ved, jeg ikke altid er nem,
og jobbet kan hærde én lidt.
At vise kærlighed var aldrig mig.
Måske ønskede han noget andet. Det er muligt.
Fandt du andet?
Eller var det alt?
Ja.
Du har ret. Jeg er skør.
Nej, men Mark var ikke den type.
Han havde kun øje for dig. Han så slet ikke på andre kvinder.
Det ved hele stationen.
Hans ægteskab med dig, Blum,
ville han aldrig risikere.
Det ville jeg heller ikke.
Hvor er Tim?
Pis!
Undskyld, Tim. Jeg ved ikke engang, hvilken ugedag det er længere.
Du behøver ikke hente mig. Jeg er ti.
Men det er for langt at gå. Det syntes far også.
Men han er her ikke mere.
Fru Blum.
Husker De mig? Min bedstefar døde i sidste uge.
Jakob, selvfølgelig. Jeg håber, begravelsen var okay?
Ja, bedstemor var overrasket over, hvor lille bedstefar var blevet.
Ja. Det sker nogle gange.
Hvordan har Nela det?
Hun er okay.
Vil De give hende de her noter?
Vi går jo i klasse sammen.
Nå ja.
Jo, selvfølgelig. Det er sødt af dig, tak.
Hun har det nok bedre i morgen.
-Vi ses. -Farvel, Jakob.
Hey! Herovre.
-Nej, ikke den vej. -Pas på!
Kom så!
Hov.
Skrid tilbage til dine lig, Blum!
For pokker!
Tag det i dig!
-Hov! -Blum, ud!
Center! Nej. Center!
Mor, hvad laver du her?
Jeg er bekymret.
Hvordan kan du spille, når du er så syg?
Du har ikke feber.
Hvem sladrede?
Hvorfor pjækker du?
Det var kun to lektioner.
Jeg gad ikke til religion og høre Jaunig plapre om sin Gud.
Jeg er fri. Hey.
Du ved, vi kan tale om alt.
Jeg vil ikke tale. Jeg vil have far tilbage.
Det vil jeg også. Men hvordan det?
Jeg har gjort det i 20 år. Ingen har rejst sig af graven.
Hvad laver hun derovre?
Undskyld, jeg mente det ikke sådan.
Selvfølgelig mente du det.
Nela, vi skal begge lære at håndtere det.
Jeg vil ikke. Jeg kan aldrig håndtere det, mor.
Hjælp!
Hjælp! Mor! Far!
Hvad sker der?
Det ved jeg ikke.
Jeg faldt i søvn, og mine forældre tog en svømmetur.
Mor!
Tag det roligt.
Hvad skal jeg gøre?
Kan De sejle båden?
Vi må tilkalde kystvagten.
-Jeg sov. -Slap af.
-Det er min skyld. -Det er okay.
-Åh gud! -Det er okay.
De er helt solskoldet.
Jeg hedder Mark.
Jeg bliver hos Dem.
Bare rolig. Jeg hjælper Dem.
Hallo?
Blum, jeg forventede Dem ikke så tidligt.
Flot arbejde.
Uden for sæsonen.
Så går det hurtigere.
Så snart det sner, er vi kabelbanens slaver.
-Arbejder De for Schönborns? -Jeg kører pistemaskinen.
Kan De køre på den?
Jeg har kørekort, men det er længe siden.
Blum, vent.
Hjelmen.
19 MISTEDE OPKALD FRA "D"
RINGER TIL D.
-Mark? -Jeg er hans kone. Hvem er det?
Joe Blenk.
BESKEDER - JOE BLENK
(7 DAGE SIDEN)
DU MÅ UD AF KLINIKKEN
TAG OP TIL HYTTERNE HER
Hallo?
Hej.
Kender du Mark?
Hov! Vent! Vent lige!
Hallo!
Stands dog!
Hallo!
Stands dog!
Jeg vil bare tale med dig.
Hvad vil du?
Bragte Mark dig hertil? Jeg er hans kone, forstår du?
-Det var dig i telefonen, ikke? -Forsvind!
Nej, jeg vil ikke!
Jeg vil vide, hvad der foregår!
Hvad hedder du?
Dunja.
Dunja. Blum.
Mark kommer ikke.
Det ved jeg.
Det kan han ikke.
Hvor er Mark?
Mark er død.
Hvad?
Det var en ulykke. På motorcyklen.
Hvem? Hvem ramte ham?
Hvem der ramte ham?
Vi ved det ikke endnu. En flugtbilist.
Det ønskede jeg ikke.
Ønskede du ikke Mark død? Men det er ikke din skyld.
Jo, min skyld.
Nej. Det var en ulykke.
-Nej, ikke en ulykke. -Hvad?
De dræbte Mark.
Hvem er "de"?
Jeg fortalte Mark alt, og nu er han død.
Det er bedre, du intet ved.
Jeg skal vide alt. Jeg må vide alt.
Undskyld!
Tekster af: Anja Molin