Hjälp!
Mätte du inte honom? Det här kan inte stämma.
Vi kan böja på hans ben?
Han är för lång.
De hade inte råd med en annan kista.
Jag fixar det.
Herr Pichler, jag hoppas att du inte misstycker.
Inte alls. Vad ska jag med de 15 centimeterna till nu?
NETFLIX PRESENTERAR
God morgon.
När kom du hem?
Sent.
Du sov redan.
Var det en lång dag?
Ja, lång och…
…komplicerad.
Jag saknade dig.
Upp med dig.
-Mamma, jag vill inte. -Kom igen. Upp med dig.
Bara på det här numret.
Håll dig lugn.
Jag hör av mig.
-Vem var det? -Bara en jobbgrej.
-Vad är det för en mobil? -Jag fick nyss ett nytt fall.
Jag gör mig i ordning.
POLIS
Hur kan du misslyckas med rostat bröd?
-Det är en konst. -Lägg av. Det är vad vi har morfar till.
Vi måste gå, Tim.
Jag har gymnastik och måste byta om.
-Hejdå. -Hejdå pappa.
-Hejdå. -Hejdå.
-Okej. Smörgås? -Ja.
-Läxor? -Ja.
-Insulin? -Ja.
-Pang!
-Ha en bra dag. -Hejdå!
-Du har inte rakat dig. -Jag gör det sen.
Mina kollegor klarar av lite stubb.
God morgon, pappa.
-God morgon. -God morgon.
Ni är så fåniga.
Mark.
Mark!
Mark! Herregud!
Nej!
POLIS
Några nyheter?
Jag trodde att du var på semester.
På semester?
Han ansökte om det igår.
Det kanske var en överraskning.
Jag gillar inte sånt.
Men jag vet inte.
Jag beklagar, fru Blum.
Det fanns inget mer vi kunde göra.
Din man gick nyss bort.
Blum, jag beklagar.
-Mark var… -Ja, det var han.
Kom.
Vad gör du?
Endast jag rör honom.
-Mark skulle inte vilja det här. -Mark skulle inte vilja vara död heller.
Främlingar är en annan sak.
Reza, vet du vad jag gillar mest med dig? Att du kan hålla tyst.
Du lovade!
Du…
Snälla, kom tillbaka.
Jag behöver dig.
Jag klarar inte det här utan dig.
Jag klarar inte nåt utan dig.
När någon närstående tas ifrån oss så meningslöst,
frågar vi oss alltid, med rätta, samma fråga:
Hur kunde Gud låta detta ske?
Svaret finns i Bibeln.
Johannes, 14:14.
"Thomas sade:
'Herre, vi vet inte vart du är på väg, så hur ska vi veta vägen?'"
POLIS
"Jesus svarade: 'Jag är vägen, sanningen och livet.
Ingen kommer till Herren utan att gå via mig.
Om du verkligen känner mig känner du även min fader.'"
Jag beklagar.
Blum.
Vad du än behöver så kan du ringa mig.
När som helst.
Hitta Roverns förare. Det är vad jag behöver.
Vi ska hitta föraren. Jag lovar.
Vilket hemskt ställe det här är.
Det tar ifrån oss allt som är oss kärt.
Vilket hemskt ställe det här är!
Det är okej, herr Theile.
Förlåt mig.
Kom, Gerda, vi går hem.
Jag heter Nela, inte Gerda.
Det stämmer.
Det stämmer, ja.
Ursäkta.
En sån hemsk plats.
Han har inte varit sig lik sen han förlorade sin dotter.
HOTELL SCHÖNBORN RESTAURANG
De är här.
De hittar inget.
Det får vi hoppas.
Hej Blum.
Jag är glad att ni kom.
Alla andra är här.
Till och med fru Schönborn.
Minsann. Snödrottningen själv.
Bertl Puch förberedde allt själv.
Min kära fru Blum.
Vilken hemsk olycka.
Jag beklagar verkligen.
-Tack för det här, fru Schönborn. -Ingen orsak.
Mark var en utmärkt polis. Vi kommer att sakna honom.
-Alla här är som en stor familj. -Ja, en stor familj.
-Väldigt stor. -Ja.
Och Mark var en av våra bästa, eller hur?
Jag beklagar verkligen.
Jag ska göra mitt bästa för att ge tröst.
Mark och jag ville fira vår tioårsdag här.
Men det var fullbokat.
Jag beklagar.
Från och med nu får du alltid ett bord, det garanterar jag.
Ursäkta mig.
-Vad var det? -De vill göra en företagsbesiktning.
Ursäkta, hon är en sån företagarmänniska.
Utan henne skulle Bad Annenhof inte finnas med på kartan.
Bara lite kortfattat.
För mig var Mark inte bara en pålitlig kollega.
Mest av allt var han en god vän.
Och en speciell människa.
En gång fick vi ett larm från en bankomat på Hauptplatz.
Där stötte vi på en syrisk asylsökande
som höll i en skruvmejsel.
När han såg oss
släppte han mejseln och sträckte fram händerna för att låta sig fängslas.
Men Mark…
…gick fram och prata med honom.
Om hans hemland,
om hur han mådde, vad han måste ha gått igenom.
Han lyssnade på honom.
I stället för att gripa honom skjutsade Mark hem honom
och erbjöd honom att jobba åt Marks fru. Ett jobb han har än idag.
Han frågade dig också, Blum, men inte förrän efteråt, visst?
Att alltid se personen först och inte brottslingen.
Såna människor är sällsynta.
Väldigt sällsynta.
Han blir saknad.
-För Mark. -För Mark.
Tack.
För Mark.
Låt oss sjunga för vår hjälte.
Vi går.
Sluta!
Jag är ledsen.
Blum, jag kan föreställa mig
hur svårt det måste ha varit att komma hit idag.
Mina kollegor och jag uppskattar det.
Förresten, kan du komma förbi nån gång och lämna in Marks tjänstevapen?
Det måste finnas kvar hos dig.
Hade han det inte med sig?
Den morgonen?
Det är inte så viktigt. Vi ses, okej?
Hej så länge.
Det bir 43,50.
-Spelar ni in dygnet runt? -Ja.
Har polisen varit här om det?
Polisen?
Nej.
Tack.
Hej Blum. Hur mår du?
Det vore bättre om nån faktiskt letade efter Roverns förare.
Det gör vi dag och natt. Sladdmärkena är…
Dag och natt? Övervakningskamerorna i byn då?
Bensinstationens kamera pekar mot vägen, men ingen av er har varit där.
Lugn. Det hjälper inte.
Agerar ni om jag kontaktar tidningen?
-Vi vill hitta föraren lika mycket som du. -Lika mycket? Det tror jag knappast.
Om tre veckor har ni glömt att Mark existerade.
Men låt mig säga en sak.
Jag slutar inte förrän jag hittat den jäveln.
Hej, det är jag.
Fru Blum var här. Hon hotar om att kontakta tidningen.
Jag tar hand om det.
Gör du dig redan av med Marks saker?
Nej, jag letar efter hans tjänstevapen. Vet du var det är?
Nej.
LOTTI MJÖLKCHOKLAD
TULLSTATION BAD ANNENHOF BILJETT
Blums begravningsbyrå.
Okej. Tack.
-Vem var det? -Massimo undrar om du vill hämta Ducatin.
Den är i Jochens verkstad.
Man kan tro att den är helt slut, men motorn och drivlinan är helt intakta.
Att byta ut resten är inga problem.
Om du vill kan den vara som ny nästa vecka. Försäkringen betalar.
Och vem ska åka den?
Ja.
Jag vet inte.
Okej. Vi gör så.
Okej. Jag behöver din underskrift för polisen och försäkringen.
Jag kommer strax.
Tack för hjälpen den här veckan. Och för att du kom ända från Tübingen.
Jag har semester.
Vilken bra semester, i de dödas rike.
I ditt rike.
Jag har alltid gjort det här.
Det är det enda jag har lärt mig.
Man vänjer sig vid de döda.
Hej.
Jag ville kolla hur du mår.
Jag mår toppen.
En kopp kaffe?
Om du känner för det.
-Får jag fråga en sak? -Självklart.
Vet du om Mark bedrog mig?
Va?
Träffade han en annan kvinna?
-En påtår? -Nej.
Pratade du i telefon med Mark morgonen innan olyckan?
Vid tid?
Vid åttatiden.
Det är möjligt.
Ja eller nej?
Jag minns inte.
-Nej, det gjorde du inte. -Hur så?
Tja…
Han tog semester utan att jag kände till det, och…
Jag hittade konstiga saker i hans jacka.
Vadå för saker?
Ett mjölkchokladpapper, till exempel.
Ett chokladpapper?
Mark var laktosintolerant. Varför köpa mjölkchoklad?
Det finns tusen anledningar till att nån skulle köpa mjölkchoklad.
Det är inget bevis på att han hade en affär.
Jag är inte alltid lätt att tas med, och jobbet kan vara lite tärande.
Att visa ömhet var aldrig min grej. Han önskade kanske förändring.
Det är inte omöjligt.
Hittade du nåt annat?
Eller var det allt?
Ja. Du har rätt. Jag är galen.
Nej, men Mark var inte sån.
Han hade bara ögon för dig. Han såg inte ens åt andra kvinnor.
Hela polisstationen visste det.
Hans äktenskap med dig, Blum,
skulle han aldrig ha riskerat.
Det hade inte jag gjort heller.
Var är Tim?
Skit också.
Förlåt mig, Tim. Jag vet inte ens vilken veckodag det är längre.
Jag behöver inte hämtas ändå. Jag är tio år.
Men det är för långt att gå. Pappa tyckte det också.
Han är inte här längre.
Hej fru Blum.
Minns du mig? Min farfar dog förra veckan.
Jakob. Ja. Jag hoppas att begravningen gick bra?
Ja, farmor blev förvånad över hur mycket farfar hade krympt.
Ja. Det händer ibland.
Hur mår Nela?
Hon är okej.
Jag tog anteckningar. Kan du ge henne dem?
Hemläxor. Vi går ju i samma klass.
Jaha.
Ja, självklart. Vad snällt av dig. Hon är nog på benen imorgon.
-Hejdå. -Hejdå Jakob.
Hallå, här!
-Nej, inte ditåt! -Se upp!
Kom igen!
Hördu!
Gå tillbaka till dina lik, Blum!
Hördu!
Ta tillbaka det!
-Hallå! -Blum, ut!
Mitten! Nej, mitten!
Mamma, vad gör du här?
Jag är orolig. Hur kan du spela när du är så sjuk?
Du har ingen feber.
Vem tjallade på mig?
Varför skolar du?
Det var ändå bara två lektioner.
Jag ville inte höra Jaunig babbla om sin Gud på religionslektionen.
Jag är fri!
Du vet att vi kan prata om allt.
Jag vill inte. Jag vill ha tillbaka pappa.
Jag också, men hur då?
Jag har gjort det här i 20 år. Ingen har återuppstått.
Vad gör hon där borta?
Förlåt, jag menade det inte så.
Självklart menade du det.
Vi måste lära oss att hantera det här.
Jag vill inte. Jag klarar det aldrig, mamma.
Hjälp!
-Hjälp! Mamma! Pappa! -Vad har hänt?
Jag vet inte.
Jag somnade och mina föräldrar badade.
Mamma!
Lugn.
-Vad ska jag göra? -Kan du styra båten själv?
Vi måste anmäla det.
-Jag sov. -Lugna dig.
-Det är mitt fel. -Det är okej.
-Det är mitt… -Det är okej.
-Herregud! -Det är okej.
Du är bränd av solen.
Jag heter Mark.
Jag stannar med dig.
Ingen fara. Jag hjälper dig.
Hallå?
Fru Blum? Jag väntade dig inte så tidigt.
Bra jobbat.
Det är lågsäsong. Allt går snabbare.
När snön kommer jobbar alla med linbanan.
-Jobbar du åt Schönborns? -Vem gör inte det? Jag kör pistmaskin.
Kan du köra den här?
Jag har körkort. Det var ett tag sen.
Fru Blum, vänta.
Hjälmen.
19 MISSADE SAMTAL FRÅN "D."
RINGER D
-Mark? -Jag är hans fru. Vem är du?
Joe Blenk.
MEDDELANDEN JOE BLENK
MARK (7 DAGAR SEDAN)
DU MÅSTE TA DIG UT FRÅN SJUKHUSET
ÅK TILL DESSA STUGOR
Hallå?
Hej.
Känner du Mark?
Hördu! Vänta!
Hördu!
Stanna!
Hördu!
Stanna!
Jag vill bara prata med dig!
Vad vill du?
Tog Mark hit dig? Jag är hans fru, förstår du?
-Visst var det dig jag ringde tidigare? -Gå!
Nej, jag går inte!
Jag vill veta vad som pågår!
Vad heter du?
Dunja.
Dunja. Blum.
Mark kommer inte.
Jag vet.
Han kan inte.
Var är Mark?
Mark är död.
Va?
Det skedde en olycka. Med motorcykeln.
Vem körde på honom?
Vi vet inte. Det var en smitningsolycka. Föraren är försvunnen.
Det ville jag inte.
Att Mark skulle dö? Men det är inte ditt fel.
Jo, mitt fel!
Nej! Det var en olycka.
-Nej, ingen olycka! -Va?
De dödade Mark.
Vilka är "de"?
Jag berättade allt om Mark, och nu är han död.
Bäst att du inte vet nåt.
Jo, jag måste få veta allt!
Förlåt mig!
Undertexter: Daniel Rehnfeldt