‫זהירות! תחזיקי חזק!‬
‫מגניב, נכון?‬ ‫-כן!‬
‫בסדר.‬
‫איפה סבסטיאן?‬
‫אני בטוח שהוא יגיע בקרוב.‬
‫היי, דוק!‬
‫ברטל. יאוניג.‬ ‫-אחלה אוטו.‬
‫לגמרי.‬
‫בסדר. מוכנים לפתיחה הלא רשמית?‬
‫- שנבורן -‬
‫זאת מערכת הרכבל החדשה.‬
‫איזה מגניב.‬ ‫-תיכנסו.‬
‫הוא כנראה שכח.‬
‫בואי, יהיה כיף.‬
‫כן!‬
‫לא רע, מר שנבורן.‬ ‫-כיף להיות שנבורן!‬
‫אחי, הממזר העשיר הזה.‬
‫ממש יפה פה.‬
‫מה? רועש כאן, לא שמעתי.‬
‫יפה. אמרתי שיפה פה.‬
‫יפה?‬
‫כן, אני מסכים.‬
‫אנחנו מסכימים, גרדה.‬
‫אולי תגידי את זה לאבא שלך?‬
‫תגידי לו לא לדחוף את האף לעניינים שלנו.‬
‫הוא משתין בקשת על הכול.‬
‫על המשפחה שלי,‬ ‫על החברה שלנו, על באד אננהוף.‬
‫על כולנו, גרדה.‬
‫אני רוצה לחזור.‬
‫שלח אותה הביתה, אדווין.‬ ‫-את רוצה ללכת הביתה? כן?‬
‫כן.‬ ‫-את רוצה ללכת הביתה?‬
‫בבקשה!‬
‫אתה משוגע?‬ ‫-זה…‬
‫אני לא מבין מה אבא שלך חושב לעצמו.‬
‫הוא אפס, בסדר?‬
‫אפס מחורבן.‬
‫בדיוק כמוך! גם את אפס!‬
‫כלבה טיפשה!‬ ‫-מספיק.‬
‫למה?‬
‫אבא שלה דפק את כל החיים שלנו.‬
‫ועכשיו נדפוק את הבת שלו.‬
‫מה?‬
‫תראה אותה. זה ממש קל. קדימה.‬
‫קדימה, אל תתבייש.‬
‫ההזדמנות הזאת לא תחזור על עצמה.‬
‫עכשיו או לעולם לא. נכון?‬
‫כן, פוך.‬
‫תפסיק.‬
‫שלום, גרדה.‬
‫תפסיק. זה לא נעים לי.‬
‫תחזיק אותה חזק.‬
‫תזיין אותה.‬
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫שלום.‬
‫דנצברגר.‬
‫שלום, בלום.‬
‫זו גברת ולנר מהמשטרה הפדרלית בווינה.‬
‫אני מתנצל על אי הנוחות.‬
‫פשוט תגיד לי מה קורה.‬
‫זה בעניין מותו‬ ‫של הרברט יאוניג, הכומר שלנו.‬
‫המומחים שלנו חושבים‬ ‫שזו לא הייתה תאונה, אלא הצתה מכוונת.‬
‫את לא נראית מופתעת.‬
‫אני קברנית. שום דבר כבר לא מפתיע אותי.‬
‫בסדר.‬
‫נתחיל בעקבות הצמיגים.‬
‫אני אמורה לזהות אותן?‬
‫לא. כבר עשינו את זה.‬
‫אלה צמיגי קיץ של "גודרייד", דגם SC-328.‬
‫אבל זה לא חשוב.‬
‫מה שחשוב זה הרכב עצמו.‬
‫ליתר דיוק, בסיס הגלגלים.‬ ‫המרחק בין הציר הקדמי והאחורי.‬
‫לפי המרחק, קבענו שמדובר במיניוואן.‬
‫או ברכב של בית לוויות.‬
‫אולי פשוט תשאל אם הייתי אצל יאוניג‬ ‫בשעות שקדמו למותו?‬
‫היית אצלו?‬
‫ברור.‬
‫נלה קרעה את החולצה שלו בבית הספר.‬
‫נסענו אליו כדי להתנצל בפניו.‬
‫למה היא קרעה לו את החולצה?‬ ‫-היא רבה עם מישהו בבית הספר.‬
‫יאוניג התערב.‬
‫אתה מוזמן לשאול אותה.‬ ‫היא לא רצתה לבוא איתי.‬
‫בסדר.‬
‫אדווין שנבורן נעלם.‬
‫אולי הוא ברח.‬
‫ואולי לא.‬
‫כך או כך, את כנראה האחרונה שראתה אותו,‬
‫ואת כנראה האחרונה‬ ‫שביקרה את האב יאוניג בבית הכומר.‬
‫אדווין שנבורן מוגדר כנעדר?‬
‫לא באופן רשמי. לא.‬
‫למה לא?‬
‫אני לא מבינה מה הקשר.‬
‫אין קשר בין הדברים.‬
‫יש קשר. אנחנו משערים שמישהו החנה בכוונה‬ ‫את הפורשה של אדווין מול בית הכומר.‬
‫אולי הוא בעצמו?‬
‫ממי קיבלת את התמונות האלה? מיוהנה שנבורן?‬
‫כי דיברתי איתה ביום רביעי,‬ ‫והיא הראתה גם לי את התמונות האלה.‬
‫והיא אמרה לי‬ ‫שאדווין שלח לה הודעה אחרי כמה ימים.‬
‫אבל אני בטוחה שכבר ידעתם זאת.‬
‫אשאל אותך ישירות:‬
‫איפה היית בליל מותו של האב יאוניג?‬
‫היא הייתה איתי.‬
‫איפה?‬
‫באיגואנה.‬
‫בוס, הבת שלה אישרה את זה.‬
‫אני יכולה ללכת עכשיו?‬
‫כן. אין לנו עוד שאלות בינתיים.‬
‫אלווה אותה החוצה.‬
‫אני לא רוצה לומר לכם מה לעשות,‬
‫אבל יהיה נחמד אם תצליחו לתפוס‬ ‫את המניאק שהרג את בעלי. ביי.‬
‫גברת בלום? נהיה בקשר.‬
‫אנחנו צריכים גם דגימת דם.‬
‫כדי להשוות אותה לדגימת הדם‬ ‫שנמצאה בפוך שטובה.‬
‫בסדר. אתם יודעים מה הכתובת שלי.‬
‫באד אנננוף הוא גן עדן לסקי כבר עשרות שנים.‬
‫המספרים מדברים בעד עצמם.‬
‫מר סרקיסיאן, אבא שלי בנה הכול מאפס.‬
‫הוא תמיד שאף להכין את הכפר הזה לעתיד.‬
‫השקענו בעסק מדי שנה בשנה.‬
‫בנינו האנגר למסוקים,‬
‫הוספנו תותחי שלג‬
‫ושיפצנו את פוך שטובה, המסעדה של ברטל פוך.‬
‫אבל כל זה מתגמד‬ ‫בהשוואה למה שאנחנו מתכננים.‬
‫נהפוך בתוך זמן קצר‬ ‫לאחד מחמשת אתרי הסקי המובילים באלפים.‬
‫בשלב הראשון‬
‫נשקם את קו הרכבל הנטוש בצובלנקר אק.‬
‫קבינות מסתובבות, נסיעה של ארבע דקות,‬ ‫הטכנולוגיה החדישה ביותר.‬
‫אבל המהפכה האמיתית תקרה בשלב השני.‬
‫נחבר את שני אזורי הסקי‬ ‫באמצעות מעלית גונדולה מפסגה לפסגה.‬
‫השבוע פוקע תוקפו של הסכם החכירה‬
‫שמנע מאיתנו לקנות‬ ‫את המדרון הדרומי במשך 30 שנה.‬
‫ועכשיו, גבירותיי ורבותיי,‬
‫דבר לא עומד בדרכו‬ ‫של "פאודר פרדייס באד אננהוף".‬
‫מה קרה לך ברגל?‬
‫סובבתי את הקרסול.‬
‫לא היית חייב לעשות את זה.‬
‫אפשר לדבר על זה בארוחת ערב.‬
‫כן?‬
‫אוטה עזבה אותי.‬
‫אני לא בטוחה שזה רעיון טוב.‬
‫אני אבשל.‬
‫אצלי ב-19:30?‬
‫בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫יופי.‬
‫אימא!‬ ‫-היי.‬
‫אימא! למה הם רצו לדעת אם היינו אצל יאוניג?‬
‫הם לא חושבים ששרפתי את הבית, נכון?‬
‫לא, ברור שלא.‬
‫קארל, תסתדר בלעדיי?‬
‫דנצברגר בזבז חצי מהיום שלי‬ ‫עם תאוריות הקונספירציה שלו.‬
‫אני לא יודע מה גרוע יותר,‬
‫שאתה בוגד באוטה‬ ‫עם האלמנה של החבר הכי טוב שלך,‬
‫או שתקעת לי סכין בגב מול המשטרה הפדרלית.‬
‫הזוגיות שלי ושל אוטה נגמרה מזמן.‬ ‫-כן, זה לא מפתיע אותי.‬
‫אמרת את האמת בקשר לאליבי?‬
‫זה שאתה מושחת‬
‫לא אומר שכולנו כאן כמוך.‬
‫אל תדבר אליי ככה.‬
‫נו? הכול בסדר?‬
‫הם לא יודעים כלום. לפחות בינתיים.‬
‫אבל הביאו חוקרת פדרלית, והיא לא תוותר.‬
‫אולי כדאי שתיסעי מכאן לזמן מה.‬
‫רק עד שהעניינים יירגעו.‬
‫האנשים האלה מתים, רזה.‬
‫אני הרגתי אותם. זה לא ייעלם סתם ככה.‬
‫אם משהו יקרה, אני אטפל בילדים.‬
‫מה?‬ ‫-קארל כבר לא צעיר.‬
‫יש לך קרובי משפחה אחרים כאן?‬
‫צריך להיפטר מהראיות. מהכול.‬
‫אני אעזור.‬
‫נשב כאן, אם זה בסדר מבחינתכם.‬
‫רק שנייה. אני כבר חוזרת.‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-רק שנייה, בבקשה.‬
‫באתי להיפרד.‬
‫הגיע הזמן. אני עוזב את אננהוף.‬
‫שמישהו אחר יעשה את העבודה המלוכלכת שלך.‬
‫השתגעת?‬
‫"עבודה מלוכלכת"?‬
‫אחרי כל מה שעשיתי בשבילך?‬ ‫-אני אסיר תודה.‬
‫רק בזכותי לא ישנת ברחוב.‬ ‫-אני יודע.‬
‫מי האמין לך כשהחברה שלך נעלמה?‬
‫אני. רק אני.‬
‫אבל אולי עזרת לי רק כי ידעת שאדווין מעורב.‬
‫מצאתי את זה אצלו.‬
‫תעיפי מבט בהזדמנות.‬
‫אם זה יתפרסם, זה יהיה הסוף שלך.‬
‫תשכחי מהחיים הקסומים שלך בבאד אננהוף.‬
‫נתתי את המקור למישהו שאני סומך עליו.‬
‫אתה מנסה לסחוט אותי, באסטי?‬
‫כל מה שמעניין אותך זה כוח…‬
‫וכסף…‬
‫ותדמית.‬
‫מאסימו נתן לי אליבי בחקירה היום.‬
‫הוא רק רצה לעזור לי.‬
‫אני מקווה שהוא לא ישנה את דעתו.‬
‫הוא רוצה שניפגש לארוחת ערב.‬
‫- ברנרד לבר: מצאתי את הריינג' רובר! -‬
‫שלום, ברנרד. תגיד לי, זה נכון?‬
‫אתה יכול לחזור על זה?‬
‫תודה.‬
‫אתה גאון.‬
‫לאן אתה הולך, סבא?‬
‫יש לי סידורים.‬ ‫אימא כאן אם תצטרך משהו, בסדר?‬
‫שלום.‬
‫בבקשה, תיכנסי.‬
‫זה מוזר לי קצת.‬
‫מה?‬
‫להיות פה בלי אוטה.‬
‫כן.‬
‫שלום, יוכן.1‬
‫מר תאלר. מה שלומך?‬
‫אנחנו בדיוק סוגרים.‬
‫קרה משהו לדוקאטי?‬
‫היה לך כאן ריינג' רובר לפני כמה זמן.‬
‫שחור.‬
‫האדם שהרג את בני נהג בריינג' רובר שחור.‬
‫המשטרה לא הצליחה למצוא אותו.‬ ‫-אני לא מבין.‬
‫נהגת במכונית בעיר?‬
‫דרסת את מארק ופשוט ברחת משם?‬
‫זה באמת…‬
‫ידעת שכולם מחפשים את המכונית הזאת.‬
‫תסביר לי למה לא מסרת למשטרה את המידע הזה.‬
‫כן, חברת הביטוח שלחה לכאן‬ ‫ריינג' רובר שחור לתיקונים.‬
‫לא פניתי למשטרה‬ ‫כי המכונית הוחזרה לידי המשטרה.‬
‫שוטר בא ולקח אותה לפני כמה ימים.‬
‫אל תדאגי.‬
‫הוא סתם בלחץ כי שנבורן יושבת לו על הווריד.‬
‫עקבות הצמיגים הן לא ראיה מוצקה.‬
‫הוא צדק. הייתי אצל יאוניג.‬
‫כן.‬
‫היית אצל יאוניג.‬
‫יום קודם לכן.‬
‫אבל לא סביר שהחנית‬ ‫את הפורשה של אדווין מול הדלת של יאוניג.‬
‫אולי קרה משהו בין אדווין והכומר.‬
‫אה, כן?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫משהו רומנטי?‬
‫למה לא?‬
‫כבר היו דברים מעולם.‬
‫כן.‬
‫אולי בכלל אין קשר בין הדברים.‬
‫מי יודע?‬
‫כן. אני מקווה שתמצאו תשובות בקרוב.‬
‫ברטל פוך.‬
‫גם הוא נעלם.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫רשימת המקרים המוזרים הולכת ומתארכת, מה?‬
‫למשל, הבחורה המתה בנהר.‬
‫אף אחד לא מכיר אותה.‬
‫אף אחד לא יודע מאיפה היא.‬
‫היא פשוט הופיעה משום מקום.‬
‫בכמה שבועות היו יותר מקרי מוות‬ ‫מאשר ב-20 השנים האחרונות.‬
‫אצלי בעסק לא הרבה השתנה.‬
‫אנשים מתים כל יום. אפילו בבאד אננהוף.‬
‫יש לי משהו בשבילך.‬
‫זה לא מה שאת חושבת.‬
‫עגיל.‬ ‫-כן.‬
‫העגיל שלך.‬
‫איפה מצאת אותו?‬
‫בפוך שטובה.‬
‫מוזר.‬
‫גם אני חשבתי ככה.‬
‫האליבי שלך, בלום, לשעת מותו של יאוניג…‬
‫שנינו יודעים שהזמנים לא תואמים.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני צריך לדעת‬ ‫שאנחנו יכולים לסמוך זה על זו,‬
‫שאנחנו מדברים בכנות זה עם זו.‬
‫את איתי,‬
‫ואני איתך.‬
‫אתה בכלל לא מכיר אותי.‬
‫דווקא כן. אני מכיר אותך.‬
‫אעזור לך.‬
‫- רזה -‬
‫תעני!‬
‫דברו אחרי הצפצוף.‬
‫זה אני. יש חמישה גברים, לא ארבעה.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫- בלום -‬
‫קארל?‬
‫הכול בסדר?‬
‫חשבתי שמצאתי אותו.‬
‫את מי?‬
‫הנהג הדורס. אבל זה היה מבוי סתום.‬
‫מצאתי ריינג' רובר‬ ‫עם נזקי תאונה במקום הנכון.‬
‫אבל המשטרה כבר לקחה אותה.‬
‫אז זו לא המכונית.‬
‫נכון.‬
‫כל כלי הרכב המוחרמים‬ ‫מגיעים למוסך הזה. כמו הדוקאטי.‬
‫כן. מאסימו מטפל בזה.‬
‫לא נמצא אותו.‬
‫מה אמרת?‬
‫לעולם לא נמצא את הרוצח של בני.‬
‫אתה מעורב בזה, נכון?‬
‫אתה אחד מהם.‬
‫הוא התקשר אליי מתחנת האגרה.‬
‫אמר לי משהו על בונקרים,‬
‫מכשירי עינויים, הרבה אנשים מתים.‬
‫זה היה מגוחך לגמרי.‬
‫וזה מה שאמרתי לו. אמרתי לו ש…‬
‫זה נשמע מטורף לגמרי.‬
‫מסכות של חיות?‬
‫שטויות.‬
‫וככה הוא ידע.‬
‫המסכות של החיות.‬
‫איזה רעיון מטומטם.‬
‫הרגת את מארק?‬
‫האחרים…‬
‫לא היו מסוגלים, בלום.‬
‫הם לא חזקים מספיק. ככה זה היה תמיד.‬
‫אתה המוציא להורג.‬
‫אתה בא רק בסוף?‬
‫לכן דוניה לא ראתה אותך.‬ ‫היא חשבה שהיו רק ארבעה.‬
‫בסופו של דבר היא "זכתה" להכיר אותי.‬
‫זה היה מקרי לגמרי.‬
‫בסוף הסיור שלי. על הגשר.‬
‫נתקלתי בה, והיא…‬
‫ממש התחננה…‬
‫ליפול.‬
‫כן.‬
‫ואת?‬
‫מה איתך?‬
‫מה עשית?‬
‫לאדווין,‬
‫לפוך,‬
‫ללודוויג?‬
‫ואיך?‬
‫איך עשית את זה?‬
‫אני מתכוון למצפון שלך.‬
‫זה לא מטריד אותך?‬
‫הילדים שלי לא יגדלו בעולם‬ ‫שבו הרוצח של אביהם עדיין חופשי.‬
‫הילדים שלך?‬ ‫-כן.‬
‫לא עשית את זה למען הילדים שלך.‬
‫עשית את זה אך ורק למען עצמך.‬
‫אנחנו דומים מאוד מהבחינה הזאת.‬
‫ומה שיפה זה שאנחנו…‬
‫יכולים להגן זה על זו.‬
‫להגן?‬
‫כן. אחרת תאבדי הכול.‬
‫ייקחו ממך הכול.‬
‫הילדים.‬
‫ישלחו אותך לכלא להרבה מאוד זמן. הרבה מאוד.‬
‫אבל, היי,‬
‫אף אחד לא צריך לגלות.‬
‫הכול עדיין יכול להסתדר.‬
‫וזה מדהים, לא?‬
‫ששני אנשים כמוך וכמוני נפגשו כאן.‬
‫זה לא צירוף מקרים, נכון?‬
‫אני מבין אותך.‬
‫את כמוני.‬
‫מארק הבין אותך?‬
‫כלומר, הוא ידע…‬
‫מי את באמת?‬
‫אהבתי אותו.‬
‫גם אני אהבתי אותו.‬
‫ועכשיו הוא מחבר בינינו.‬
‫המוציא להורג ואשת המתים.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫לך תזדיין.‬
‫בחייך, תני לי את זה.‬
‫תני לי.‬
‫חשבת שאתן לך להסתובב כאן עם נשק טעון?‬
‫לך?‬
‫בחייך, בלומי.‬
‫כולכם מטומטמים?‬
‫אתם רוצים לשבת בכלא כל החיים?‬
‫גם אם תשתחררו בסופו של דבר,‬ ‫כל החיים שלכם ייהרסו.‬
‫זה נגמר.‬
‫אף אחד לא ראה אותה היום. ברור?‬
‫אחי, השתגעת?‬
‫עד הסוף.‬
‫עם 42 אחוזים, לא יהיה לו רוב.‬
‫כן, אבל הוא קרוב.‬
‫יהיו לו שלושה מושבים במועצת המנהלים,‬ ‫ואת תישארי הבוסית עד סוף חייך.‬
‫הם לא יודעים כלום על העסק. הם זקוקים לך.‬
‫דברו אחרי הצפצוף.‬
‫התחנה העליונה. לזה היא התכוונה.‬
‫הם לקחו את הנערות לשם.‬
‫שקט.‬
‫אל תזוזי.‬
‫מה הוא יעשה לי?‬
‫ישרוף אותך, כמו שהוא שרף את האחרות.‬
‫הוא עוד לא הספיק לטפל בנו.‬
‫הוא היה מרוכז מדי בך.‬
‫איפה דוניה? היא בסדר?‬
‫היא לא שרדה.‬
‫עשית את הדבר הנכון.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫שקט.‬
‫הוא חוזר.‬
‫עכשיו. לכי.‬
‫מהי העצם החדה ביותר בגוף?‬
‫בלום?‬
‫בלומי.‬
‫זה אתה.‬
‫רזה.‬
‫עד עכשיו לא דחפת את האף.‬
‫גבירותיי ורבותיי, לחיי ההסכם ההיסטורי הזה.‬
‫לחיי העתיד של "פאודר פרדייס".‬
‫לחיים.‬
‫שוב החרא הזה?‬
‫וזה פשוט היה זרוק פה?‬
‫כנראה נגמר לו הזמן.‬
‫מה קורה פה, בלום?‬
‫כן, זה מה ששאלתי את עצמי‬ ‫כשהתמונות שלי הגיעו לידי המשטרה.‬
‫חשבתי שהיה לנו הסכם.‬
‫כלום לא השתנה.‬
‫הבן שלי עדיין נעדר.‬
‫והמשקיעים המקוריים פרשו.‬
‫המשקיעים החדשים פחות מוטרדים מזה.‬
‫סבסטיאן הקשפיל השאיר לי משהו.‬
‫אז כבר ראית את זה.‬
‫כולן שם, בחדר המנועים.‬
‫נשים צעירות.‬
‫נערות.‬
‫הביאו אותן לכאן בהבטחות שווא.‬ ‫כולן שילמו בחייהן.‬
‫חוקר מקרי המוות יהיה עסוק.‬ ‫אני כבר מדמיינת את הכותרות.‬
‫לאדווין אין שום קשר לזה.‬
‫הוא הסתבך בחברה רעה.‬
‫חברים איומים.‬
‫תמיד היו לו חברים איומים.‬
‫אני רוצה שאת ודנצברגר תניחו לי.‬
‫בלי שאלות. לעולם.‬
‫את רוצה לחמוק מעונש?‬
‫כבר נענשתי.‬
‫הדבר הכי גרוע שיכול היה לקרות לי, קרה.‬
‫את יודעת מה, גברת בלום?‬ ‫-מה?‬
‫אני מתגעגעת לבן שלי כמו שאת מתגעגעת לבעלך.‬
‫אני יודעת שעשיתי הרבה טעויות.‬
‫ואולי…‬
‫אילו תמכתי בו,‬
‫אילו ביליתי איתו יותר זמן,‬ ‫הוא היה הופך לאדם טוב יותר.‬
‫אבל הוא תמיד היה בן טוב.‬
‫קשוב, מסור.‬
‫זה לא הגיע לו.‬
‫זה לא מגיע לי.‬
‫כן, גברת שנבורן, כן. כן! להתראות.‬
‫פירוט השיחות מהטלפון הנייד של מאסימו.‬
‫- שיחות והודעות -‬
‫- שיחה נכנסת: בלום -‬
‫כן?‬
‫טוב…‬
‫מתברר שכל הזמן הזה‬
‫אחד מעמיתינו היה פסיכופת סדיסט.‬
‫אתה לא מאמין בזה.‬
‫יש נגדו ראיות חותכות.‬
‫כן?‬
‫מפתיע שהוא היה רשלני כל כך.‬
‫תקשיבי, דבר אחד בטוח:‬
‫הכפר הזה צריך לחזור לשגרה כמה שיותר מהר.‬
‫ואם אין גופות, אין רציחות.‬
‫אז בבקשה, תניחי לזה.‬
‫אל תתעלם מהאינסטינקטים שלך, דנצברגר.‬
‫אם מתעלמים מהם לאורך זמן,‬ ‫הם מפסיקים לעבוד.‬
‫אני רוצה את כל הממצאים‬ ‫מהחקירה בביתו של מאסימו.‬
‫קודם הרגל שלך, ואז היד של רזה.‬
‫גם זו הייתה תאונה?‬
‫לא משנה מה קורה, אני לא רוצה לדעת כלום.‬
‫חוץ מדבר אחד.‬
‫אני צריך לדאוג?‬
‫לא כרגע. לא.‬
‫רצית לדבר איתי?‬
‫אני אומנם בעמדת מיעוט,‬ ‫אבל אם תפעלי בניגוד לאינטרסים שלי…‬
‫מה תעשה?‬
‫סקי זה ספורט מסוכן.‬
‫רציתי שהכול יהיה ברור.‬
‫מתוך כבוד ליחסים המקצועיים שלנו.‬
‫את יודעת,‬
‫לעבודה איתנו יש הרבה יתרונות.‬
‫אנחנו פותרים בעיות.‬
‫בצורה ישירה.‬
‫יש לך בעיות?‬
‫זה הגיע להם?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫ההורים שלך.‬
‫הם טבעו.‬
‫זה הגיע להם?‬
‫אני לא מבינה.‬
‫לא אכפת לי מה אמרת לאחרים.‬
‫אני רק רוצה שתגידי לי את האמת.‬
‫כדי שאוכל לבטוח בך.‬
‫מתי גילית?‬
‫ידעתי מהרגע הראשון.‬
‫היה עדיף שהם ימותו.‬
‫אז זה בסדר.‬
‫אתה לא עוזב?‬
‫לא.‬
‫אני לא עוזב.‬