Det er først når man har mistet alt
at man innser hva som virkelig betyr noe.
Problemet er at da kan det være for sent.
Gud tilgir våre synder.
Jeg tilgir aldri min manns morder.
DØDENS HERSKERINNE
Raskere. Ja.
-Nela? -Jeg vet, ingen mobiler ved bordet.
-Hun er ikke ved bordet. -Ikke bland deg.
Legg den vekk når vi spiser, ok?
Ja. Men vi spiser ikke ennå.
Det må være viktig.
-Hvem er det? -Mamma!
Jeg tror hun har kjæreste.
-Det tror jeg også. -Hei.
Skal vi dra på kirkegården sammen i morgen?
Ja.
Når kommer Reza?
Jeg vet ikke. Sikkert snart.
-Her. -Ja visst.
Her.
Takk.
Jeg er ferdig. Kan jeg gå opp? Jeg skal spille videospill.
-Så sent? -Det er ferie.
Greit, men bare til ni.
-Mamma… -Ja.
Og du, legg vekk mobilen.
Der er du. Hva tok så lang tid?
Kan du hjelpe meg med fru Konczyk?
-Er det armen din igjen? -Hva?
Ja, nettopp.
Straks tilbake.
Hva er det?
Reza.
Vi har et problem.
-Med Konczyk? -Nei.
-Med Sattler. -Sattler?
Det var to år siden.
Jeg passerte nettopp kirkegården.
Blakic gravde opp en grav der.
Noe om en arvekonflikt og sammenligning av DNA.
Faen.
Når de åpner kisten i morgen, husker du hvem du la oppi hos Sattler?
Edwin Schönborn, kanskje? Jeg husker ikke.
Kan ha vært Bertl Puch. Jeg aner ikke.
Hva nå?
Fire.
Faen. Fem.
Seks.
Faen.
Vi må stikke.
Jeg har ikke alt.
Sju.
Åtte.
Faen.
Noe mangler.
For sent. Kom.
Faen.
Løp!
-Faen! -Jeg tror ikke de så oss.
-Jeg har ikke alt. -Hva mangler?
-Iallfall hodet. Vi må dra tilbake. -Blum!
Hva? Jeg vil ikke sitte inne på livstid.
En rettsbetjent vil ta en DNA-prøve fra liket.
Fant ikke du mer, vil ikke de heller.
Ja. Ellers så ser de nærmere etter fordi noen var i graven.
Faen!
Politiet har ikke funnet noe.
Jeg kjører til kirkegården senere og spør Blakic.
Hva gjør vi om de finner resten av likdelene?
POLITI
God dag.
-Hallo. -Hallo.
Er dere sikre på at disse delene ikke tilhører det begravde liket?
Nei, de lå i kisten. Bonusmateriale, kan man si.
Et vitne så noen snike rundt på kirkegården i går kveld.
Ja, fru Hofer. Hun bor rett ved kirkegården.
Hun så noen stå ved graven.
Spørsmålet er om noen ville legge likdelene oppi
eller ble avbrutt mens de prøvde å ta dem ut.
Likdelene kan identifiseres ved hjelp av DNA,
men vi trenger en prøve å sammenligne med.
-Og folien? -Cellofan.
Likdeler pakket inn i cellofan. Var det drap?
Man kan leve med en avkuttet hånd. Eller rettere sagt, uten en.
Skallen? Ikke like lett.
Vet vi hvor lenge det er siden delene ble atskilt?
-To år, ifølge rettsmedisineren. -Cellofanen bremset nedbrytningen.
Fy faen.
Sabine, ringer du kriminalpolitiet?
Ok.
KRIMINALPOLITIET
Skal vi stikke?
-Hvor? -Tuller du?
Hva?
-Du glemte det. -Til pappa og bestefar.
-Å nei. -Du kan ikke dra til kirkegården.
-Hvorfor? -Fordi jeg må jobbe.
Jeg skifter og blir med dere.
Nei, Tim og jeg drar alene.
-Nela. -Men vi kan…
Kom igjen.
Faen.
Hadde vært fint om mamma var her.
Ja, men det er hun ikke.
Vi kan da ta med Reza en gang.
-Tror du pappa ville likt det? -Hvorfor ikke? Pappa likte Reza.
Du skjønner ikke noe, hva?
Hvorfor kommer vi hit?
Det får dem ikke tilbake.
Jeg skal møte noen, ok?
-Skal jeg gå hjem alene? -Ja.
Unnskyld.
Takk.
Wallner. Lenge siden sist.
-To år? -Bare to?
Dette er betjent Lambert.
Daniel, dette er Wallner fra kriminalpolitiet.
"Intet lik, intet drap", sa du den gangen.
Ja. Foreløpig er det bare en magefølelse
at likdelene tilhører Edwin Schönborn.
På grunn av ringen.
Vi får resultatene av DNA-testen i dag eller i morgen.
I dag.
Vi fant ikke noe på utsiden av skallen.
Jeg hadde ikke trodd Massimo kunne ha drept og lemlestet noen.
Tror du det var din kollega?
Ja, absolutt. Han forsvant sporløst den gangen.
Jeg gikk gjennom filene igjen. Den hovedmistenkte var begravelsesagenten.
En begravelsesagent kan lett kvitte seg med et lik her.
Du var der den gangen. Vi avhørte henne sammen.
Hun var den siste som så Edwin i live.
Ja, bare fordi hun…
Hun lot ham fotografere henne i undertøyet.
-Ja, det stemmer. -Så forsvant han.
Det var vår kollega Wallner.
Hei. Savnet du meg?
Hei!
Har ikke sett deg på 24 timer. Selvsagt har jeg savnet deg.
En evighet, sant?
Hva sa du til mora di denne gangen?
Ingenting.
"Ingenting." Så jeg er ingenting for deg?
Gi deg. Hun er bare rar.
Lukk øynene.
Ok.
Hold ut hendene.
-Kan jeg? -Ja.
Liker du det?
FOR ALLTID
For alltid er veldig lenge.
Er det din reaksjon på gaven min?
Nei. Det er kjempesøtt.
Så du liker det?
-Takk, jeg liker det. -Så bra.
De siste årene har vi lagt til nesten 80 kilometer med løyper.
Fem hoteller er bygget.
Tre i den ettertraktede familievennlige kategorien
og to femstjerners luksushoteller, med nok kapasitet til kundene deres.
Vi har gjort alt for å gjøre Bad Annenhof synonymt med sport.
Både vinter og sommer.
Unnskyld meg et øyeblikk.
-Skal vi åpne for spørsmål? -Absolutt. Vær så god.
Bra, da går jeg rett på. Det er visst problemer med tillatelsene.
Det er ingen problemer.
Hvorfor ser du så rar ut?
Jeg kommer fra kirkegården. Vet ikke om du har hørt det.
Nei. Hva?
Vi har funnet deler av et annet lik i en kiste.
Og på en hånd var det…
Var det en signetring.
Min Edwin?
Jeg er veldig lei for det.
-Jeg kan i det minste begrave ham nå. -Ja.
Det blir selvsagt en drapsetterforskning.
Vår kollega fra kriminalpolitiet er her.
Jeg skal holde deg oppdatert om etterforskningens status.
Men for å være 100 prosent sikker på at det virkelig er Edwin,
trenger vi en DNA-prøve fra deg.
Ja.
Det skal du få.
Beklager, men jeg må bare nødt.
Det går bra. Jeg er slank.
"Min ballerina" sa Heinrich alltid til meg.
Håper jeg ser ham igjen snart.
Det håper jeg også.
Sånn. Ferdig.
Intet er ferdig.
Du tror vel ikke du noen gang blir kvitt det du gjorde.
Du aner ikke hvem du har med å gjøre.
Hvem drepte mannen min?
Hvem?
Jeg visste ikke hvordan du liker den, så…
Takk. Svart.
Jeg trenger Wi-Fi-tilgang.
Det fikser jeg med en gang.
-Hvor er Danzberger? -Med fru Schönborn, så vidt jeg vet.
Jeg kommer straks.
-Hei, tante. -Jeg kjører deg hjem.
-Jeg har planer nå. -Sett deg inn et øyeblikk.
Vent litt bare.
Så godt å se deg igjen.
Hadde du det gøy med vennene dine?
Ja, det var gøy.
Det så jeg.
Ikke vær redd, jeg spionerer ikke på deg.
Det var en ren tilfeldighet at jeg så deg med Blums datter.
Ja. Jeg liker henne. Jeg mener, vi liker hverandre.
Så hyggelig.
Du er snart voksen.
Da må man ofte ta vanskelige avgjørelser.
Og alle avgjørelser har konsekvenser.
Jeg vet ikke helt hva du mener.
Blum-familien er ikke som oss.
Det går rykter om Nelas mor.
Det er ikke bra om du ses med henne.
Vi Schönborns ville ikke vært der vi er nå, uten å ha ofret noe.
Skjønner du hva jeg mener?
Jeg må gå nå.
Gjør sånn. Og så…
Nei, sånn. Og…
Ok. Gå.
Tesbah ala khair… Khair.
Wa enta bikhair.
Det varer ikke lenge før politiet dukker opp her og snur opp ned på alt.
Det har gått bra i to år.
Jeg vil ikke at barna mine skal se meg i fengsel.
Det vil de ikke.
Forklaringene våre vil samsvare med hverandre.
HIT VIL JEG DRA ETTER VIDEREGÅENDE. BLIR DU MED?
JEG FÅR SE.
NELA & ALEX FOR ALLTID?
JA DA. MEN JEG HAR FÅTT LÆRLINGPLASS. HOS TANTE.
FOR ALLTID ER IKKE SÅ LENGE DA, ELLER HVA?
Har han kommet?
Jeg kunne tatt meg av det.
Jeg vil holde det eksternt.
Jeg vet du kunne taklet det, men jeg trenger deg her.
Brynner er proff.
Ryddig og stille.
Damian gleder seg til å treffe deg.
Vær så snill, sjef.
Det var luftehull.
De hadde nok vann.
Hva gjør vi her?
Hæ?
Vi gjør forretninger.
Men hvis du forderver varene, taper jeg penger.
Døde mennesker kan ikke arbeide.
Det var ikke min skyld.
Jeg tolererer ikke slurv. Ellers gjør alle som de vil.
Vær så snill.
Ja?
Og det er sikkert?
Bra.
Gjør det så det er synlig.
Vær så snill. Slutt.
Ikke gjør det.
Nei, vær så snill.
Nei.
Nei, vær så snill.
Nei! Vær så snill!
Du kan se på potensielle besparelser i velværedelen.
Nei. Om ti år er det ikke snø her lenger.
Velvære er livsforsikringen vår. Spar et annet sted.
Hovedsaken er at hotellet blir ferdig.
-Unnskyld meg et øyeblikk. -Selvsagt.
For en fin overraskelse, herr Sarkissian.
Det var leit med din sønns død.
Ryktet sprer seg raskt.
Takk.
Vil dette skape problemer?
Jeg har kontroll.
De finner ingenting.
Kan jeg stole på deg?
Er det nye hotellet lagt på is?
Når begynte du å høre på rykter?
Løs problemet. Ellers gjør jeg det.
Jeg kan hente inn et byggefirma til.
Da kan vi åpne om tre uker
og begynne å ta imot reservasjoner neste uke.
Maten er klar!
Nela!
Hvor er hun?
Sikkert ovenpå.
Nela!
Jøss.
Er det noe galt?
Så fin du er.
Går det bra, mamma?
Hvem skal du treffe?
En Det-angår-deg-ikke.
-Jeg må gå. -Når kommer du tilbake?
Jeg vet ikke ennå.
Sender du melding så jeg vet at det går bra?
Ja, hvis jeg tenker på det.
Vi må også dra. Kom igjen.
Hvor?
Faren til Daniel tar oss med til skihotellet.
Mamma.
-Beklager. -Kom.
Behandlet du forespørselen min?
Vi har ingen motiv eller konkrete bevis mot kvinnen.
Vi kan ikke bare arrestere henne.
Likdelene lå i en kiste hun begravde.
De tilhører trolig en av mennene meldt savnet for to år siden.
"Trolig" er ikke nok til en arrestordre. Jeg må stå til ansvar overfor dommeren.
Jeg tror ikke fru Blum kommer frivillig.
Prøv å spørre pent.
Kanskje hun blir med for å oppklare misforståelser.
Jeg skal prøve.
Reza?
Hva vil du?
Dra til helvete!
Blum?
Her.
Hva skjedde?
Jeg vet ikke.
Au.
Det var en fyr på kontoret som lette etter noe.
Så slåss vi.
-Han stakk. -Kjente du ham igjen?
Vi må desinfisere det.
Jeg skadet ham.
Kanskje det er bedre om jeg drar.
Tryggere for oss alle.
Vi må beholde roen.
Det vil virke mistenkelig hvis du forsvinner.
Vi fikser det.
Sammen.
Det var det.
-Hvor lenge? -Vi skal skynde oss.
Kan jeg få se ham?
Det er nok ikke en god idé.
Jeg må se ham én gang til.
Levningene hans er fortsatt hos rettsmedisineren i Innsbruck.
Jeg tar kontakt så snart de frigis.
Kom inn!
Tusen takk, fru Schönborn. Som sagt, jeg tar kontakt.
Ja?
Vi henter fru Blum inn til avhør.
Hallo.
SIGNETRING - E. SCHÖNBORN
Det er ikke tilfeldig.
Hva mener du?
Overfallet og oppgravingen. De henger sammen på et vis.
Tenk etter. Hvem kan ha funnet det ut så fort?
Vi bor i en landsby. Så fru Schönborn, for eksempel?
Ikke sikkert de knytter det til deg.
Faen.
Kriminalpolitiet. Wallner. Min kollega Lambert.
Herr Shadid?
-Ja? -Vi må snakke med deg og fru Blum.
Hun kan ikke akkurat nå.
-Kan vi komme inn? -Hva er dette angående?
Det vil jeg snakke med deg og fru Blum om.
Ja? Hva gjelder det?
Vi har møttes før.
-Wallner, kriminalpolitiet. -En stund siden sist.
Vi har noen spørsmål angående Edwin Schönborns død.
-Vi må be dere om å bli med oss. -Død?
Har du en arrestordre?
Det trengs ikke til et avhør.
Ja, greit. Vi blir med.
-Ikke noe problem. -Og ungene?
Denne misforståelsen blir nok sikker fort oppklart.
Det avhenger av dere.
La meg ringe dattera mi kjapt.
Har du skadet deg?
Ja, et kistelokk. Farlig yrke.
Nela, Reza og jeg er ikke her når du kommer hjem.
Ikke vær bekymret, ok? Jeg er glad i deg.
-Hei. -Hei.
Ja…
Jeg visste ikke om du ville komme.
Ikke jeg heller.
Jeg er lei for det i går.
Nei, jeg er lei for det. Jeg mente ikke å overrumple deg.
New Zealand høres flott ut.
Kom så går vi.
Jeg er her ennå.
-Er fru Schönborns DNA-resultater klare? -Vi forventer dem i morgen.
Jeg begynner. Uten en arrestordre kan hun ikke holdes her så lenge.
Vi vet begge hva resultatene vil vise.
Ja, men selv om det er en match,
er det ikke nok til å anklage henne.
Avhøre.
Du kan ikke bare komme hit og prøve å grave opp dritt.
Jo, det kan jeg. Det er jobben min. Finner jeg ingen dritt, drar jeg igjen.
Tekst: Cathrine Hvidsten Jenkins