Vadí mi, že jsi v pořádku.
Chci tě vidět zničenou
jako sebe.
Zaplatíme ti poplatek za vypracování a budeš zmíněná.
Ale to je můj projekt.
- Proč byste mi platili? - Řekla jsem ti, že už je můj.
Víš, co jsem se v životě naučila?
Nikdo neodolá penězům.
Volané číslo…
Ještě jsem nikoho neviděla dokázat opak.
Koho myslíš, že bylo
nejlehčí přesvědčit?
Režisér Ču Tong-hjang.
Pane Ču.
Vím, že tam jste.
Prosím?
Ale přiznávám,
jsem zvědavá, jestli si to rozmyslí.
Zvlášť vzhledem k tomu,
že jsi byla tak ochotná mu před odchodem projekt dát.
TY A VŠECHNO OSTATNÍ
Sang-haku.
Jez.
Vím, že jsi nejedla.
Proč jsi přišel?
Zítra máme natáčet.
Slyšel jsem všechno od producentky O.
Až si něco dáme, půjdu, tak se na mě nezlob.
Tohle si ale dlužíme.
Jez.
Proč bych se na tebe zlobila?
Kdyby se něco podobného stalo tobě, taky bych byla naštvaná.
Co říkal režisér Ču?
Dozvím se to, až s ním promluvím.
Ani ses s ním neviděla?
I když tam zjevně je?
Uvidím se s ním.
Nerozčiluj se.
Přesně to Sang-jon chce.
Pracovala jsem s ním čtyři roky.
Měla bych mu dát alespoň šanci vysvětlit svoji stranu.
Pane Ču.
Zdravím, slečno Rju.
Řekli mi,
že producentka Čchon a šéf divize všechno vyřešili,
tak jsem předpokládal, že s tím souhlasíte.
Vážně?
Vážně jste si myslel, že bych svůj projekt předala,
aniž bych to s vámi probrala?
Prostě jsem je vzal za slovo.
Pane Ču.
Podívejte se na mě.
Ještě není pozdě, pane Ču.
Vím, že je to hrozné i pro vás.
Jestli jsem vás nějak naštvala, řekněte mi to…
Řekli vám o poplatku za vypracování a zásluhách?
Vážně…
věříte, že to stačí?
Z právního hlediska je to v pořádku, pokud obě společnosti souhlasí.
„Z právního hlediska“…
Vy, ze všech lidí,
byste se mnou neměl takhle mluvit.
Proč?
Proč ne?
Kvůli té mizerné smlouvě mě vyhodili.
Víte, co mi JD udělalo, tak byste se taky neměla takhle chovat.
Nedala jste mi vy důvod k rozčilení jako první?
Režisér Kjong byl dohodnutý, než jste mi to řekla.
Věděla jste to, ale co jste mi řekla?
Že nic není rozhodnuto.
Tušíte, jak zrazený jsem se cítil, když jsem to zjistil?
Proč myslíte, že jsem vám to nemohla říct?
Teď se jen vymlouváte.
Víte, že to nebyla moje vina…
Dobře. Tak jsem ten špatný já.
Ale mám na výběr?
Kdo říká, že nemáte na výběr?
Můžete to celé skončit…
Upřímně, já k nim jít chci!
JD nabízí předem pouhých 30 milionů s 30% podílem.
Producentka Čchon…
Co s ní?
To já jsem jí řekl, ať vám zaplatí,
tak byste měla vědět, že vám nic nedlužím.
Už toho mám dost.
Pane Ču.
Pane Ču!
Poplatek za vypracování je 60 milionů,
což znamená, že ty a já obě dostaneme 30 milionů.
SMLOUVA O VYPRACOVÁNÍ FILMU DOHODA O UKONČENÍ
Líbí se ti ten název?
„Ozvěny léta“.
Dej mi vědět, jestli chceš vyladit formulaci.
Dokud nechceš výhradní zásluhy…
Nepřijímáš nabídku?
Tím líp pro mě.
Chránit svoji hrdost je ti k ničemu, tak to radši přijmi.
Nechám tě být zlodějskou mrchou.
Takže tohle je to, co tě změní.
Opravdu ubohé.
Vždycky jsi taková.
Povýšená, jako bys měla vždycky pravdu.
Probuď se.
Právě tě zrazuju.
Měla bys mi nadávat.
Nazvi mě hnusnou mrchou.
Ale tou už se nazýváš
ty sama.
Já to dělám taky, samozřejmě.
Nikdy ti to neodpustím.
Přišla jsi o jeden blbý film.
Zapomněla jsi, cos vzala ty mně?
Opravdu…
tě nemám ráda.
Můžeš dosáhnout všechen úspěch světa,
ale vždycky budeš ubohá zlodějská mrcha.
Kdybys aspoň trochu chápala,
jak jsi kdysi zářila…
tak by sis tohle nedělala.
Kdo tě nakonec přijme?
Ředitelko Čchon.
Vítej.
Hodí se to k tobě.
„Swallow“.
Tulák?
Záříš.
Jak šlo natáčení v Kangnungu? Všechno dobré?
Jen tak tak.
Prý jsi vzala scénář režiséra Čua.
Ano, první návrh bude hotový příští měsíc.
Bylo to opravdu nutné?
Už máš Hana Če-džuna.
Čím talentovanější režiséři, tím líp, ne?
To je všechno?
Samozřejmě, že ne.
Nazvala mě zlodějskou mrchou.
Můžeš dosáhnout všeho úspěchu světa…
„Ale vždycky budeš ubohá,
zlodějská mrcha.“
Myslíš, že ti křivdí?
Ale kdepak.
Teď, když jsem zlodějská mrcha,
chci ochutnat opravdový úspěch.
Koupím si dům v Kangnamu.
Proč to producentce Rju děláš?
Nemůžu ji vystát.
Stejně bys určitě uspěla.
Jsi chytrá a talentovaná.
Nemusela jsi zacházet tak daleko.
Nemáš tušení, jak nadšená teď jsem, co?
To, co jsi udělala, si k tobě najde cestu.
Budiž.
Víš, jaké to je, být tím, kdo drží meč?
Teď už se nemám čeho bát.
Jen doufám, že si tím svým mečem neublížíš.
To je mi jedno.
Vůbec mě nezajímá,
co se mnou bude.
SONG JU-ČCHAN
Asi spí.
To by byla úleva, ale pochybuju.
Měla by si vzít volno. Pořád dělá všechno, co?
Dělá všechno a ještě víc. Jen se na ni dívám a jsem nervózní.
Čchon Sang-jon nikoho nepřekvapila, ale co Ču Tong-hjang?
Muselo to pro ni být těžké.
Měl bys dávat na Un-džung pozor.
Co můžu dělat?
Stejně jí nemám jak pomoct.
Dobře.
Střih. Záběr hotový.
Je čas na oběd.
Oběd je v jídelně v přízemí. Sejdeme se ve 14:00.
- Dobrou chuť, pane. - Tobě taky.
Co myslíte?
Bylo to skvělé.
Mluvila jsem s panem Imem a Su-a se prý cítí mnohem lépe.
Můžeme se držet plánu a natáčet v Čchunčchonu.
To je skvělé.
- Užijte si oběd. - Vy taky.
V přízemí, pane.
Přízemí.
Oběd je v přízemí.
Já vím.
Hádej, jaké je motto Hajao Mijazakiho.
„Bez ohledu na to, jak těžké věci jsou, nakonec to skončí.“
To je hezké.
Zní to jako něco, co by řekl.
Proto
bys ses měla aspoň najíst.
Jasně.
Dej mi deset minut.
Budu dole za deset minut.
Všechno...
mi připadalo tak vzdálené.
Značilo to vchod do velmi temného tunelu.
Tys mě vyděsila.
Viděla jsem své jméno, tak…
Proč mi koukáš do věcí?
Ty máš co mluvit.
Četla sis můj deník, pamatuješ?
Už jsem skoro na konci, tak proč to…
Vstávej.
Narazila jsem na to náhodou.
Vybil se mi mobil.
Cítím se docela nepochopená,
tak to nemůžu aspoň dočíst?
Je to jen tvůj dojem ze mě.
Nic s tím neudělám. Dobře?
Taky jsem o tobě nedávno něco napsala. Chceš si to přečíst?
No tak, nejsi spisovatelka?
Neměla bys mít zájem o pohled jiných lidí?
Vstávej.
Vidíš?
Věděla jsem, že si budeš dělat starosti.
Přestaň být takový studený čumák.
Jsi neuvěřitelná!
Jdi pryč.
Počkejte na mě dole.
Má to být toho 28.
Nemohla by sis mě do té doby
jen jednou vyslechnout?
Co Kangnung?
Chtěla jsem navštívit mámu.
Ano, paní producentko?
Chtěla jsem vás kontaktovat.
Jasně, je to dost složité a těžké,
ale je vzácné najít zajímavý zdrojový materiál.
Souhlasím.
- Tento týden se musíte rozhodnout. - Jsem pro.
Vážně?
Copak? Není lepší, když se rozhodnu rychle?
To je,
ale myslela jsem, že pořád zvažujete ten příběh.
O vás a slečně Čchon.
Už jsem říkala,
že o tom psát
asi nedokážu.
Tak co jste celou tu dobu dělala?
Posledních pět dní jste ignorovala moje zprávy.
Jen jsem tak blbla.
„Blbla“?
Ano.
Proč vás slečna Čchon požádala o schůzku?
Promiňte.
Ano?
Kdo?
ČIN JU-MI
Promiňte, že jsem náhle zavolala po našem včerejším setkání.
Proč jste…
Snad nevadí, že se ptám, ale jak znáte slečnu Čchon?
Nic zvláštního.
V dětství jsme byly kamarádky.
Ozvala jsem se z frustrace.
Doufala jsem, že máte odpovědi.
O čem?
Asi před měsícem
mě požádala, ať převezmu firmu.
Říkala, že se stěhuje na venkov,
ale další podrobnosti neprozradila.
Nevím, co plánuje.
Upřímně řečeno
se obávám, že přemýšlí o něčem nezvratném.
„O něčem nezvratném“?
O sebevraždě.
Co se děje 28.?
Nechtěla jsem odposlouchávat,
ale určitě něco víte.
Jak vážný
je její stav?
Velmi vážný.
Co přesně myslíte…
Podle onkologa má maximálně tři měsíce.
Říkala, že tu chce zůstat na tři dny,
tak jsem ji sem včera dovezla.
Ale její ruka se za jediný den…
Její ruka?
Rakovina jí zasáhla kosti, takže sebemenší stisk může zanechat stopy.
Musela si ji někde narazit, aniž by si to uvědomila.
Vstávej.
Mohla byste se se slečnou Čchon sejít?
Mohla bys…
jít se mnou?
Posaď se.
To nic není.
Jen zvednu pero a stane se to.
Přišla za mnou
slečna Čin Ju-mi.
Četla jsi to?
Takže ne.
- Nemusíš to číst… - Tak proč jsi mi to tam nechala?
Ví o tom, co máš v plánu,
režisér Han?
Neví, že?
Ani manželovi jsi to neřekla.
Co čekáš ode mě?
Chci, abychom…
byly zase kamarádky.
- Cože? - Un-džung.
Jsem nemocná.
Nemám moc času.
Je nemoc zbraň?
Čekala jsi, že budu brečet,
když se o tom dozvím?
Omlouvám se za vš–
Nemusíš.
Nepřišla jsem si pro omluvu.
Slečna Ju-mi
má strach, že umřeš.
Že se zabiješ.
Řekni jim pravdu.
Jak slečně Ju-mi, tak režisérovi Hanovi.
To jsem ti přišla říct.
Un-džung.
Un-džung, jen pro jednou…
Un-džung, prosím.
Vážně!
Promiňte, madam.
V pořádku.
Vážně, co je to s tebou?
Mami, jsem doma.
Proč ses neozvala?
Dnes je Den rodičů.
Tady máš.
Páni, doufám, že jsi byla velkorysá.
Proč jíš nudle místo rýže?
Paní z obchodu s přílohami mi přinesla kimči
a básnila o mých nudlích.
Jsou to zbytky. Dáš si? Ještě mám.
- Už jsem obědvala. - Jasně.
Je s tebou Sang-jon v kontaktu?
Proč?
No, ta paní z obchodu
mi ukázala klip, kde tě někdo zmiňuje v televizi
a byla to Sang-jon.
Ta holka je neuvěřitelná. Jak zbytečné.
- Kam jdeš? - Umýt si ruce.
Vyřiď jí, že jí děkuju za kimči.
Jasně.
A pokud tě Sang-jon osloví, měla bys jí odpustit.
Co je to s tebou?
Proč chceš, abych jí odpustila?
Proč to říkáš, když ani neznáš celý příběh?
Ale znám.
Vím, že ti ublížila.
Jak to myslíš?
Co o tom můžeš vědět?
Sang-jon za mnou přišla.
Říkala, že je mrcha, ale že chce obejmout.
Kdy?
Asi šest měsíců předtím, než jsi odešla z práce?
Když jsi jezdila do Kangnungu na to natáčení.
A?
Co jsi jí řekla?
Jak to myslíš? Chtěla jen obejmout.
Takže jsi ji objala?
Samozřejmě.
Proč bys ji objímala, když přiznala, že je mrcha?
Stála tam, neschopná se mi vůbec podívat do očí.
Soucítila jsem s ní.
Věděla jsem, že už nepřijde.
Právě proto, že jsi taková…
Právě proto co?
To je jedno.
Pamatuješ, co jsi nám říkala?
Chyby se dají odpustit, ale úmyslně ubližovat druhým je špatné.
Ublížila mi úmyslně!
Tak ji dál nenáviď. Když ti to stačí, jako důvod.
Ne, že ji nenávidím. Nemám ji ráda.
To je to samé.
Není.
Co to děláš?
Omlouvám se za všechno.
Neříkala jsem ti to?
O tvoji omluvu nestojím.
Proč jsi tak tvrdohlavá?
Chci se omluvit.
To, že se teď omlouváš, nic nezmění.
Nebo to děláš,
protože opravdu věříš, že s tebou pojedu?
Vždyť máš manžela.
Jestli chceš jít, běž to říct režisérovi Hanovi.
Tak to není.
Tak proč to všechno děláš?
Protože ty tu pořád jsi.
Mámě ani bratrovi
jsem nikdy neměla šanci…
omluvit se.
Tobě pořád můžu říct,
že mě to mrzí.
Řekni mi.
Když jsi prosperovala a byla zdravá…
myslela jsi na mě?
Když tvoje filmy lámaly rekordy,
když jsi utrácela za večírky a domy,
cítila jsi vinu za to, cos udělala?
Nemyslíš, že na upřímnost je už pozdě?
Jestli ses chtěla omluvit,
měla jsi to udělat už tehdy.
Tehdy jsem tě alespoň mohla vinit.
Než jsi onemocněla.
Ty…
jsi vážně mrcha.
Kdyby k tomu nedošlo,
nikdy bych nenašla odvahu.
Protože za to, co jsem udělala, omluva nestačí.
Kéž bych tě byla prostě měla ráda…
ale neměla jsem.
Nenáviděla jsem tě
a za to se omlouvám.
Ahoj, Hui-džin.
Ježíši, taky jsi to už viděla, že?
Co se s Čchon Sang-jon děje?
To je stará zpráva.
Jsi už stý člověk, co mi o tom říká.
Vážně? Teprv teď si to čtu.
Čteš co?
MŮJ ZAČÁTEK BYLA LEŽ
ŘEDITELKA SWALLOW PICTURES POŽÁDALA O ROZHOVOR
MUSÍM SE K NĚČEMU PŘIZNAT…
SCÉNÁŘ K OZVĚNÁM LÉTA VYTVOŘIL NĚKDO JINÝ…
UŽ DLOUHOU DOBU MĚ TO TÍŽILO U SRDCE
I KDYŽ JE POZDĚ, CHCI NAPRAVIT SVÉ CHYBY
Prý „Napravit své chyby“.
Proč najednou hledá pokání?
Možná nadešel její čas.
Rozhodně ztratila rozum.
- Běžela jsi po polní cestě? - Jo.
Mělas pravdu, měla jsem se sem přistěhovat dřív.
Jak se cítíš?
O tom všem, co Sang-jon řekla na předávání cen Peksang.
Omluvila se.
Kdy? Potkalas ji?
Jo.
Jsi cvok. Proč jsi jí vůbec dala šanci?
Je troufalá.
Kdyby tě tehdy viděla, nedokázala by se jen tak omluvit.
Nebýt jí, pořád bys byla ve filmovém průmyslu.
No tak, to je úlet.
Stejně mám radši televizi. Jsem ráda, že jsem se dostala ven.
Měla by přijít o všechno.
Zajímalo by mě, kdy se to stane.
Nemusíš ji taky nenávidět.
Ale já chci.
Když si na to vzpomenu…
Sang-jon je nemocná.
Jak?
Je to něco vážného?
Jo.
Ale nebudu se tím zabývat.
Dobře.
Nedělej si o ni starosti.
Zvládne to sama.
Stále je vdaná za režiséra Han Če-džuna, ne?
Páni.
Opravdu si neudržuješ přehled o filmové scéně, co?
Rozvedli se?
Už jsou to asi tři roky.
Aha.
Rozvést se nic není.
Neměla sourozence?
Jo vlastně, je jedináček.
Jo, je sama.
LÉKAŘSKÝ POSUDEK ČCHON SANG-JON
O MÉM ŽIVOTĚ
Pro mě je život…
jako krabice, kterou nemůžu otevřít.
Když se ohlédnu za svým životem,
zbývá mi jen pár jmen.
Jun Hjun-suk,
Čchon Sang-hak?
A pak…
Rju Un-džung.
Vzpomínám si,
když mi máma poprvé naplácala.
Učitel mi řekl, ať to udělám.
Ukaž dlaně.
Přišlo mi to nefér.
Bolí to, co? Takhle to bolí, když někoho praštíš.
Nenapadlo tě, že by to kamarádku bolelo?
Udělala jsem, co mi řekli!
Ale pak mi Rju Un-džung řekla…
Víš, jak moc by to bolelo?
Tohle je tvrdší než dřevo.
A pak mi to došlo.
V tu chvíli jsem věděla,
že ji nikdy neporazím.
Tři, dva, jedna!
Každý měl Un-džung rád.
Co takhle?
- A upřímně… - Tři, dva, jedna!
Já ji taky měla ráda.
Udělejme si jednu spolu.
Pojďme se schoulit.
Kéž bych ji měla ráda z celého srdce.
Paní Jun! Dobrý den.
Páni, Un-džung!
Už je to tak dlouho. Obejmi mě.
Ale taky jsem ji nenáviděla.
Dobrá práce.
Oba jste skvělí ve studiu, protože jste se narodili chytří.
Proto bys nikdy neměla věřit že jsi díky svým známkám výjimečná.
Protože s tím, co jsem měla,
jsem nikdy neudělala mámu šťastnou…
ani jsem nedokázala vykouzlit úsměv na bratrově tváři.
Ale i přes to…
Un-džung.
…jsi byla jediná, koho jsem měla.
Sang-jon.
Ale tys to nevěděla.
Nevědělas,
co to pro mě znamenalo.
Kdy ti to dal?
Ten den, kdy jsem spala u vás doma.
Myslela jsem, že to bylo kvůli mně.
Věřila jsem, že za bratrovu smrt můžu já,…
a proto odešel, aniž by se se mnou rozloučil.
Sang-jon.
Můžu se zeptat,…
proč jsi mi neřekla, že ses stěhovala?
Zlobila ses na mě nebo něco?
Bylo to jen proto,
že jsem nikdy nebyla
milovaná jako ty.
Myslím, že tohle jsou…
ty nejtěžší roky tvého života.
Jsem tak ráda, že jsme znovu navázaly kontakt
a že ti můžu nějak pomoct, ať už je ta pomoc sebemenší.
Protože já nikdy nedokážu
být jako ty.
Protože jsem nikdy neuměla
bezpodmínečně dávat ani přijímat.
Proto moje náklonnost
a nenávist k tobě…
pro mě byly příliš.
Tak jsem nás zničila…
protože jsem chtěla zničit tebe.
Vadí mi, že jsi v pořádku.
Protože jsem chtěla zničit sebe.
Chci tě vidět zničenou jako já.
I pro mě to bylo těžké.
Ne, že ji nenávidím. Nemám ji ráda.
To je to samé.
Není.
Nemít někoho rád je snadné, myslíš na ně jen zřídka.
Ale nenávist přetrvává.
Pojďme navštívit paní Jun.
Nedělám to pro tebe,
ale pro sebe.
Co se děje, madam?
Jsem jen ráda.
Snad nebude pršet.
CESTOVÁNÍ PRO PACIENTY S RAKOVINOU
NA CO BY MĚLI PACIENTI S RAKOVINOU DÁVAT POZOR PŘI CESTOVÁNÍ?
POTRAVINY PRO PACIENTY S RAKOVINOU
Pomalu vyrážím.
Zavolám, až dorazím.
SANG-JON: DOBŘE!
ČCHON SANG-JON
Madam! Co se děje?
Zkolabovala a přestala dýchat.
Půjdu. Moje číslo je na okénku auta.
Sang-jon.
42letá žena, v bezvědomí. Na cestě.
Pacientka reaguje jen na podněty bolesti a má rakovinu…
Její tlak je 150…
Prosím, neumírej. Prosím tě.
Čchon Sang-jon.
Překlad titulků: Mia Lévyová bolesti a má rakovinu…