Jeg hater at du er glad.
Jeg vil se deg ødelagt, som meg.
Vi skal betale deg et utviklingshonorar og kreditere deg.
Filmen er min.
-Hvorfor skulle dere betale meg? -Den er min, sa jeg.
Jeg har lært noe i livet.
Ingen kan motstå penger.
Nummeret du har…
Jeg har ikke sett noen bevise det motsatte.
Hvem tror du var lettest for meg å overtale?
Regissør Ju Dong-hyang.
Regissør Ju.
Jeg vet du er der inne.
Vær så snill?
Jeg må innrømme at jeg er spent på å se om han vil ombestemme seg.
Spesielt med tanke på hvor villig du var til å gi ham filmen før du dro.
YOU AND EVERYTHING ELSE
Seonbae.
Spis opp. Jeg vet at du ikke har spist.
Hva gjør du her? Du skal filme i morgen.
Produsent Oh fortalte meg alt.
Jeg drar etter at vi har spist, så ikke kjeft på meg.
Vi skylder hverandre såpass. Spis opp.
Hvorfor skulle jeg kjefte? Jeg ville blitt sint om noe sånt hadde skjedd med deg.
Hva sa regissør Ju?
-Jeg har ikke fått snakket med ham ennå. -Nektet han å slippe deg inn?
Vi skal treffes.
Ikke bli opprørt. Det er akkurat det Sang-yeon ønsker.
Jeg har jobbet med ham i fire år. Han skal få gi meg sin side av saken.
Regissør Ju.
Hei, produsent Ryu.
Jeg ble fortalt at produsent Cheon og avdelingssjefen hadde ordnet alt,
så jeg antok du gikk med på det.
Gjorde du det? Du trodde virkelig at jeg ville gi fra meg prosjektet…
…uten å snakke med deg først?
Jeg trodde på det selskapet sa.
Regissør Ju. Se på meg, er du snill.
Det er ikke for sent.
Jeg vet at dette er tortur for deg også. Hvis jeg har gjort deg opprørt, så si meg…
Stopp. Har du blitt informert om utviklingshonoraret og krediteringen?
Tror du…
…det er alt som skal til?
Juridisk sett er det greit om selskapene er enige.
"Juridisk sett"…
Du av alle mennesker burde ikke snakke sånn til meg.
Hvorfor ikke? Si meg det.
Jeg ble erstattet. Du vet hva JD gjorde, så du bør ikke oppføre deg slik heller.
Ga du meg ikke en grunn til å bli opprørt først?
Jeg fikk vite internt at jeg hadde blitt erstattet.
Men hva sa du da jeg spurte? At ingenting var avgjort.
Aner du hvor forrådt jeg følte meg da jeg oppdaget det?
Hvorfor tror du jeg gjorde det?
Du kommer bare med unnskyldninger. Du vet at det ikke var min feil…
Greit. Jeg er den kjipe av oss. Men jeg har ikke noe valg.
Hvem sier at du ikke har noe valg? Du kan stoppe alt sammen…
Jeg vil jobbe for Svalefilm!
JD tilbyr bare 30 millioner i forskudd med en andel på 10 %. Produsent Cheon…
Hva med henne?
Jeg ba henne betale deg så du skulle vite at jeg ikke skylder deg noe.
-Denne samtalen er over. -Regissør Ju.
Regissør Ju!
Utviklingshonoraret er på 60 millioner. Vi vil altså få 30 millioner hver.
KONTRAKT FOR FILMUTVIKLING OPPSIGELSESAVTALE
Liker du tittelen?
"Ekko fra sommeren".
Si ifra om du vil justere kontrakten. Bare ikke be om å bli kreditert alene…
Takker du nei?
Desto bedre for meg. Å beskytte stoltheten vil ikke gagne deg, så du bør takke ja.
Du skal få være en fæl tyv.
Så dette måtte til for å forandre deg.
Så patetisk.
Du er alltid sånn.
Du oppfører deg som om du alltid har rett. Du må våkne.
Du blir dolket i ryggen. Bare kjeft på meg.
Kall meg en ond hurpe.
Du kaller jo deg selv det allerede.
Jeg er jo også det.
-Jeg vil aldri tilgi deg. -Du mistet bare en liten film.
Har du glemt hva du tok fra meg?
Jeg…
…misliker deg sterkt.
Du kan oppnå all suksess i verden, men vil alltid være en patetisk, tyvaktig hurpe.
Hvis du forsto hvor strålende du en gang var…
…ville du ikke gjort dette.
Hvem vil akseptere deg til slutt?
-Direktør Cheon. -Velkommen.
Det passer deg. "Svale".
-Jeg driver omkring? -Du gløder.
Gikk innspillingen i Gangneung bra?
Så vidt.
-Jeg hørte du tok regissør Jus manus. -Ja, første versjon er klar neste måned.
Var det virkelig nødvendig? Du tok jo Han Jae-jun.
Jo flere talentfulle regissører, desto bedre, ikke sant?
Er det alt?
Selvsagt ikke.
Hun kalte meg hurpe.
Du kan oppnå all suksess i verden…
"Men du vil alltid være en patetisk, tyvaktig hurpe."
-Føler du deg feilvurdert? -På ingen måte.
Denne tyvaktige hurpa vil ha ekte suksess. Jeg skal kjøpe en bygning i Gangnam.
Hvorfor straffer du henne slik?
Jeg hater henne.
Du kommer til å lykkes uansett. Du er smart og talentfull.
Du trengte ikke å gå så langt.
Du aner ikke hvor glad jeg er nå, gjør du vel?
Du vil få unngjelde for dette.
Da får det bli slik. Vet du hvordan det er å være den som holder sverdet?
Jeg har ingenting å frykte.
Håper ikke du skader deg mens du svinger det.
Jeg bryr meg ikke.
Jeg bryr meg ikke om hva som skjer med meg.
SONG YU-CHAN
-Hun sover sikkert. -Det ville vært fint, men jeg tviler.
Hun bør ta noen fridager. Hun gjør fortsatt alt, ikke sant?
Mer enn alt. Jeg blir nervøs av å se på henne.
Cheon Sang-yeon var en selvfølge, men hva driver Ju Dong-hyang med?
Det må ha vært et hardt slag. Du bør holde øye med Eun-jung.
Hvorfor det? Jeg kan jo ikke hjelpe.
Ok.
Kutt. Der satt den. Tid for lunsj.
Lunsjen er i kantinen i første etasje. Vi møtes her 14.00.
-Nyt måltidet. -Du også.
-Hva syns du? -Det var flott.
Agent Lim sier at Su-a føler seg mye bedre.
-Vi kan filme i Chuncheon som planlagt. -Så flott.
-Nyt lunsjen. -Du også.
I første etasje.
-Første. Lunsjen er i første etasje. -Jeg vet det.
Gjett hva Hayao Miyazakis motto er.
"Uansett hvor vanskelig ting blir, tar de slutt en gang."
Det er fint.
Høres ut som noe han ville sagt.
Derfor bør du i det minste spise.
Ja.
Gi meg ti minutter.
Jeg kommer ned da.
Alt…
…virket så fjernt.
Det markerte inngangen til en mørk tunnel.
Du skremte meg.
Jeg så navnet mitt, så…
-Hvorfor ser du på tingene mine? -Tenk at du spør om det.
Du leste dagboken min. Jeg har nesten kommet til slutten, så jeg kan jo…
Flytt deg.
Jeg så den mens jeg leste e-post. Telefonen min gikk tom for strøm.
Jeg har følt meg feilvurdert lenge, så får jeg lese ferdig?
Dette er bare ditt inntrykk av meg.
Jeg skal ikke bruke det til noe, ok?
Jeg skrev nylig noe om deg. Vil du lese det?
Du er jo manusforfatter. Burde du ikke være interessert i andres perspektiv?
Flytt deg.
Ser du det? Jeg visste du ville bli bekymret.
Slutt å spille så kaldhjertet.
Du er ikke til å tro!
Kom deg ut.
Vent på meg nede.
Det er den tjueåttende.
Kan du bare høre på meg én gang før den tid?
Hva med Gangneung?
Jeg skal besøke mamma.
Hallo?
Jeg skulle kontakte deg.
Det er ganske komplisert og tungt,
men det er vanskelig å finne vagt spennende kildemateriale.
Helt enig.
-Jeg trenger et svar snart. -Jeg gjør det.
Er det sant?
Er det ikke bra at jeg bestemmer meg fort?
Jo da. Men jeg trodde du fortsatt vurderte å skrive den historien.
Om deg og frøken Cheon.
Jeg har allerede sagt at jeg ikke tror jeg kan skrive om det.
Så hva har du drevet med? Du har ignorert meg i fem dager.
Jeg har bare dillet.
-"Dillet"? -Ja.
Hvorfor ville frøken Cheon møte deg?
Gi meg et øyeblikk.
Hallo?
Hvem?
SVALEFILM JIN YU-MI
Beklager at jeg ringte ut av det blå.
Hva gjelder…
Kan du fortelle meg hvordan du kjenner frøken Cheon?
Det er ikke mye å si.
Vi var barndomsvenner.
Jeg tok kontakt av frustrasjon. Jeg trodde du hadde svar.
Om hva da?
For en måned siden ba hun meg ta over selskapet.
Hun sa hun skulle flytte,
men hun ville ikke si hvor eller hva hun tenkte å gjøre.
Helt ærlig frykter jeg at hun vurderer å gjøre noe irreversibelt.
"Noe irreversibelt"?
Selvmord.
Hva skjer den tjueåttende?
Jeg mente ikke å tyvlytte, men du vet åpenbart noe.
Hvor alvorlig er tilstanden hennes nå?
Veldig alvorlig.
-Hva mener du med… -Onkologen ga henne maks tre måneder.
Hun sa hun ville bli her i tre dager, så jeg slapp henne av her i går.
Men på bare én dag ble armen…
Armen?
Kreften rammer knoklene. Det minste trykk kan etterlate merker.
Hun må ha slått seg uten å innse det.
Flytt deg.
Kan du vennligst møte frøken Cheon?
Kan du…
…bli med meg?
Slå deg ned.
Det er ingenting.
Å ta opp en penn er nok.
Frøken Jin Yu-mi kom for å treffe meg.
Har du lest den?
Ikke det, altså.
-Du trenger ikke å lese… -Så hvorfor la du den der?
Vet regissør Han hva du tenker å gjøre?
Han gjør ikke det, hva? Du har ikke engang sagt det til mannen din.
Hva forventer du av meg?
Jeg vil at vi…
…skal være venner igjen.
-Hva? -Eun-jung.
Jeg er syk. Jeg har ikke lenge igjen.
Bruker du sykdommen som våpen? Trodde du den ville få meg til å gråte?
-Jeg er lei for alt… -La være.
Jeg vil ikke at du skal beklage.
Frøken Yu-mi er redd for at du skal dø. At du skal ta livet av deg.
Så fortell dem sannheten. Både frøken Yu-mi og regissør Han.
Jeg kom hit for å si det.
Eun-jung. Bare denne ene gangen…
Vær så snill.
Seriøst!
-Beklager. -Beklager.
-Det går bra. -Hva er i veien med deg?
Mamma, jeg er hjemme.
Hvorfor ringte du ikke?
Det er foreldredagen i dag.
-Vær så god. -Jeg håper du føler deg sjenerøs.
Hvorfor spiser du nudler i stedet for ris?
Dama i siderettbutikken tok med kimchi og sa at hun higet etter nudlene mine.
Jeg har mer. Vil du ha litt?
-Jeg har allerede spist lunsj. -Har Sang-yeon kontaktet deg?
Nei, hvorfor?
Siderettdama viste meg et klipp av Sang-yeon som nevnte deg på TV.
Hun er helt utrolig. Så unødvendig.
-Hva skal du? -Vaske hendene.
Takk damen for kimchien.
Og tilgi Sang-yeon om hun tar kontakt.
Hva feiler det deg?
Hvorfor ber du meg tilgi henne? Du kjenner jo ikke hele historien.
Jeg vet det. Jeg vet at hun gjorde noe fælt.
Hva mener du? Hvordan kan du vite det?
Sang-yeon oppsøkte meg. Hun sa hun var fæl, men ville ha en klem.
Når da?
Kanskje et halvt år før du sa opp. Da du reiste til Gangneung for den filmen.
-Vel? Hva sa du til henne? -Hva mener du? Hun ville bare ha en klem.
Du klemte henne?
Selvfølgelig.
Hvorfor det? Hun innrømte jo at hun var fæl.
Hun klarte ikke engang å se meg i øynene. Jeg følte med henne.
Jeg visste hun aldri ville komme tilbake.
-Oppførselen din er grunnen til… -Til hva da?
Samme det. Husker du hva du pleide å si til meg?
Du sa at feil kan tilgis, men ikke det å såre andre med vilje.
Hun gjorde det med vilje!
-Fortsett å hate henne, da. -Jeg bare misliker henne.
-Det er det samme. -Nei.
Hva gjør du?
Jeg er lei for alt.
Jeg har jo sagt det. Jeg vil ikke at du skal beklage…
Hvorfor er du så sta?
-Jeg vil be om unnskyldning. -Det vil ikke endre noe.
Eller gjør du dette fordi du tror at jeg vil bli med deg på den reisen?
Du har en ektemann. Fortell regissør Han at du skal dra.
-Det er ikke sånn. -Så hvorfor gjør du alt dette?
Fordi du lever ennå.
Jeg fikk aldri bedt mamma eller broren min…
…om unnskyldning.
Men jeg kan fortsatt be deg om det.
Si meg noe.
Da du var frisk og fremgangsrik…
…tenkte du på meg?
Da filmene dine ble kassasuksesser, eller da du festet og kjøpte bygninger…
…hadde du skyldfølelse?
Er ikke dette litt sent?
Hvis du virkelig ville be om unnskyldning, burde du ha gjort det da.
Da jeg fortsatt kunne klandre deg.
Før du ble syk.
Du…
Du er en hurpe.
Dette måtte til for at jeg skulle tørre å komme.
Fordi det holder ikke å be om unnskyldning.
Skulle ønske jeg bare hadde likt deg… men det gjorde jeg ikke.
Jeg hatet deg også, og jeg er lei for det.
Hei, Hui-jin.
Du så det også, ikke sant? Hva går det av Cheon Sang-yeon?
Det er gammelt nytt. Du er den hundrede personen som sier det.
-Virkelig? Men jeg leste det jo nå. -Hva har du lest?
STARTEN MIN VAR LØGN
SVALEFILMS ADM. DIR. TOK KONTAKT FOR ET INTERVJU
DET ER NOE JEG MÅ SI…
NOEN ANDRE UTVIKLET MANUSET TIL EKKO FRA SOMMEREN…
DET HAR TYNGET HJERTET MITT LENGE
JEG VIL GJØRE DET GODT IGJEN
"Gjøre det godt igjen".
Hvorfor vil hun plutselig gjøre bot?
Kanskje hun er døende. Ingen vettig ville ha gjort det.
-Har du løpt på grusveien? -Ja.
Du hadde rett angående det. Jeg burde ha flyttet hit før.
Hva føler du?
Om all den dritten hun sa under prisutdelingen.
Hun sa unnskyld.
Når da? Møtte du henne?
Du er gal. Hvorfor ga du henne sjansen? Hun eier ikke skam.
På den tiden ville hun ikke ha klart å beklage.
-Hun fikk deg til å forlate filmbransjen. -Det er å ta litt hardt i.
Jeg foretrekker TV uansett. Jeg er glad jeg sa opp.
Hun burde miste alt.
-Jeg lurer på når det vil skje. -Du trenger ikke å hate henne også.
Men jeg vil gjøre det. Når jeg tenker på den tiden…
Sang-yeon er syk.
Syk?
Er det alvorlig?
-Men jeg skal ikke dvele ved det. -Bra. Ikke bry deg om henne.
Hun klarer seg fint selv.
Hun er fortsatt gift med regissør Han Jae-jun, hva?
Herregud. Du har ikke fulgt med på filmbransjen på lenge, hva?
Skilte de seg?
For rundt tre år siden.
-Jeg skjønner. -Skilsmisse er ingen stor sak.
Spurte du om hun hadde søsken?
Sant, hun er enebarn.
Ja, hun er alene.
LEGEVURDERING CHEON SANG-YEON
OM LIVET MITT
For meg er livet som…
…en eske jeg ikke klarer å åpne.
Når jeg ser tilbake på livet mitt… sitter jeg bare igjen med et par navn.
Yoon Hyun-sook, Cheon Sang-hak…
…og…
…Ryu Eun-jung.
Jeg husker den gangen mamma slo meg.
-Læreren ba meg om det. -Frem med håndflatene.
Det føltes urettferdig.
Det gjør vondt, hva? Å bli slått slik.
-Trodde du ikke at hun skulle få vondt? -Jeg gjorde det jeg ble bedt om!
-Men så sa Ryu Eun-jung… -Vet du hvor vondt det vil gjøre?
Dette er hardere enn tre.
Det var da jeg innså at jeg aldri kunne overgå henne.
Tre, to, én!
Alle likte Eun-jung.
Fredstegn?
-Og for å være ærlig likte jeg henne også. -Tre, to, én!
-Vi tar et sammen. -Hva?
Vi står tett i tett.
Skulle ønske jeg bare hadde likt henne.
-Fru Yoon! Hallo. -Jøye meg, Eun-jung!
Lenge siden sist. Gi meg en klem.
Men jeg hatet henne òg.
Bra. Dere gjør det godt på skolen fordi dere begge ble født smarte.
Så aldri tro at gode karakterer gjør dere spesielle.
Fordi med det jeg hadde, kunne jeg aldri bringe mamma glede…
…eller få broren min til å smile.
Til tross for alt det…
Eun-jung.
…var du den eneste jeg hadde.
Sang-yeon.
Men du visste det ikke.
Du visste ikke hva det betydde for meg.
Når ga han deg dette?
Da jeg overnattet hos deg.
Jeg trodde jeg var grunnen.
At broren min døde på grunn av meg…
…og at det var derfor han dro uten å si noe til meg.
Sang-yeon?
Jeg lurer på noe. Hvorfor fortalte du meg ikke på den tiden at du skulle flytte?
Var du sint på meg?
Det var bare fordi jeg aldri hadde blitt elsket som deg.
Jeg tror dette har vært…
…noen av de tøffeste årene i livet ditt.
Jeg er glad for at vi gjenopptok kontakten
og at jeg kan være til hjelp, uansett hvor liten.
Fordi jeg kunne aldri bli som deg.
Fordi jeg ikke visste hvordan man skulle gi eller ta imot noe betingelsesløst.
Det er derfor både mine gode og vonde følelser for deg…
…ble for vanskelig å takle.
Så jeg ødela oss i stedet…
…fordi jeg ville ødelegge deg.
Jeg hater at du er glad.
Fordi jeg ville ødelegge meg selv.
Jeg vil se deg ødelagt, som meg.
Jeg hadde også slitt.
Jeg bare misliker henne.
-Det er det samme. -Nei.
Man tenker sjelden på de man misliker. De man hater, får man ikke ut av hodet.
La oss besøke fru Yoon.
Jeg gjør det ikke for din skyld, men for min egen.
Hva er i veien?
Jeg er bare glad.
Håper det ikke blir regn.
FORHOLDSREGLER FOR KREFTPASIENTER VED REISER
HVA BØR KREFTPASIENTER SE OPP FOR NÅR DE REISER?
GOD MAT FOR KREFTPASIENTER
Jeg drar nå. Jeg ringer når jeg er fremme.
CHEON SANG-YEON: OK!
CHEON SANG-YEON
Frue! Hva er det som foregår?
-Hun falt om og sluttet å puste. -Jeg blir med. Nummeret er på bilvinduet.
Sang-yeon!
42-årig kvinne, bevisstløs, på vei nå.
Reagerer bare på smertestimuli og har dødelig kreft…
Blodtrykket hennes er 150…
Ikke dø. Vær så snill.
Cheon Sang-yeon.
Tekst: Rune Kinn Anjum l.