СЕЛИЩЕ СИРОП, 7 РОКІВ ТОМУ
Пірати наближаються!
Пірати!
Тікайте!
Пірати йдуть! Вони вже тут! Ховайтеся!
Пірати!
Вони тут! Вони нас усіх повбивають!
-Пірати йдуть! -Та годі вже.
-Тікайте! -Знову за своє.
-Ховайтеся! -І так щодня.
Пірати! Пірати близько!
Вони напали на селище! Пірати!
Пірати. Заряджайте зброю! Задраюйте люки!
Я твої люки задраю, бовдуре!
Не бійтеся! Жоден пірат не пройде повз мене.
Немає ніяких піратів. І давно не було.
Ось тут ви помиляєтеся. Я знаю, що вони прийдуть.
Але не бійтеся, Великий Капітан Усопп вас захистить.
Коли ти припиниш марнувати життя, Усоппе? Це жалюгідно.
Пірати йдуть! Пірати!
Пірати близько!
Я цього раніше не бачила.
Намі.
-Намі! -Що?
Готово!
І що це таке?
Наш Веселий Роджер. Усі піратські команди повинні мати. І тепер у нас є свій!
Ми не команда, і я не дозволю повісити це тут.
Зоро, заціни.
Неповторний.
-Намі, здається, туалет зламався. -Тут немає туалету.
-Тоді там щось тече. -Що?
Ні!
Чорт.
-Ми набираємо воду. Що ти зробив? -Я нічого не робив.
Ти постійно махаєш мечами — мабуть, щось зламав.
Треба було вкрасти краще судно.
Друзі, збори команди.
-Не команда! -Не команда.
Якщо хочемо дістатися Великої Смуги, треба краще судно.
Справжнє піратське судно.
Достойне команди Бриля.
-Чекай. Команда Бриля? Справді? -Звучить круто.
«Демон» звучить круто.
-Капелюх? Не страшно. -А що, пірати мусять лякати?
Словом, нам потрібен новий корабель.
Де його дістати?
Найближча суша — Острови Ґеко.
Може, допливемо, перш ніж корабель потоне.
А там знайдемо кращий.
Добре. З робочим туалетом.
Молодчина, штурманко.
Усе одно не дозволю вивісити.
Опустити такелаж!
Так, пане!
Швидше!
Кадети, якщо хочете бути в моїй команді, раджу проявити себе.
Пірати, що напали на Місто мушель, мають фору.
Але коли я за щось беруся, то не відступаю.
Зрозуміло, дозорчі?
Так, пане!
І навіщо мене в це втягнули?
Гей. Відійди.
Відійди, кажу.
Ти теж, кадете.
Агов, що ти робиш? Я вже зав'язав вузол.
Він би розв'язався.
Я просто хотів…
Хотів мене присоромити.
Гадаєш, ти кращий за мене?
Ні.
-Я лише… Я намагаюся допомогти. -Кадети.
Хто з вас зафіксував такелаж?
Він, пане.
Це правда?
Так.
Так, пане.
Чудовий вузол, синку.
Ти бував у морі?
Так, пане. Бував.
Ходімо зі мною.
Залишмо тренування для новачків.
Пане. А як же я?
Бери мотузку й тренуйся.
Я думав, батько хоч чогось тебе навчив.
Це якесь знущання.
Той клоун коштував 15 мільйонів беррі.
Треба було запхати його голову в мішок.
І дозорчі заплатили б?
Ти тепер теж у розшуку.
Я про це не подумав.
Ось ще причина дістатися Великої Смуги. Новий початок!
Так.
Агов! Знайшла корабель?
Працюю над цим. Ти штовхнув шлюп у море, як я казала?
Так. Жоден дозорчий нас не знайде.
Ми тут не затримаємося.
Виявляється, селище славиться суднобудуванням.
Безліч варіантів.
То чого ми чекаємо?
Дурний клоун.
Хай-но я дістану того гумового коротуна.
Ніхто не сміє знущатися з Клоуна Баґґі!
Що ж, саме час для появи моєї пародії на трупу.
Не затуляй мені промені слави!
Клоуне Баґґі.
Ми зачинені.
У нас антракт.
Арлонґ хоче поговорити.
Перекажи Арлонґу…
що я не приймаю замовлень.
Поглянь на них.
-Скільки ж вони коштують? -Питаєш, отже не по кишені.
Нам потрібен корабель із вражаючою носовою фігурою.
Щонайменше дві… Ні, три щогли! І дуже високе ґав'яче гніздо.
Ми не зможемо керувати кораблем такого розміру. Нас лише троє.
Поки що троє.
Хіба що знайдеш ще одну дивакувату відчайдушну душу.
Говори за себе.
Нам потрібен корабель, що не привертає уваги,
якщо хочемо вислизнути звідси.
Збираєшся вкрасти корабель?
А як інакше?
Не знаю. Але не можна красти.
Що ти за пірат?
Це ж не просто корабель. Це частина команди.
Треба знайти ідеальний. І ми все зробимо правильно.
Розкажи це продавцю. Упевнена, ти його переконаєш.
Саме так.
Що будемо робити?
Пошукаємо судно й подивимося, яка охорона.
Зрозумів.
Гарно, правда?
Ти говориш?
Ні! Я тут.
Йо.
Дивовижний корабель.
Так.
Розкажи.
Каравела, першокласна. Тридцять метрів чистої розкоші.
Штурвал із вертикальним румпелем, камбуз.
Батарейні деки на носі й кормі.
Він швидкий?
Найшвидший.
Жоден корабель у Східному Морі не наздожене.
Він ідеальний!
І не кажи.
Ось ти де.
Друзі!
Я знайшов.
Знайшов корабель.
Цей хлопець нам його продасть.
Чекай. Що?
Так! Ми купуємо цей корабель.
Теоретично, він не продається.
І теоретично,
я не продавець.
-Ти хоч тут працюєш? -Звісно.
Я головний спеціаліст з усунення інкрустацій і висліду орнітофауни.
Інкру-що?
-Зішкрібає мушлі й пташине лайно. -Він не допоможе.
Чекайте! Я можу допомогти.
Власниця цього судна — моя найближча подруга.
Твоя подруга — власниця судна?
Не тільки цього. У неї ціла верф. Вона дуже багата.
Упевнений, ви домовитеся.
Бачите?
Мабуть, привітатися не зашкодить.
Куди ж я подів?
Пане, я можу чимось допомогти?
Ти добре знаєшся на судноводінні.
Навчився на піратському кораблі?
Так, пане.
Мене змушували працювати. Зачиняли в трюмі, коли відмовлявся.
Не досвід визначає нас.
Важливо те, що ми з нього виносимо.
Ти отримав знання і вижив.
Знайшов.
Умієш грати?
-Трохи, пане. -Добре.
Побачимо, чи ти лише в'язати вузли мастак.
Який великий будинок!
Вражає, правда?
-Кая дозволила приходити коли захочу. -Нічого собі!
Це все для однієї людини?
Вона живе тут із дворецьким і кількома працівниками.
Гроші показують, які люди насправді.
Більшість людей дбає лише про себе й про своє.
Когось мені нагадує.
Менше персоналу — легше красти.
А що? Хочеш усе винести?
Хоча б частину.
Якщо тебе запросили, чому ми заходимо ззаду?
Я не ходжу парадним входом. Він для особливих гостей.
От брехун.
Так. Але якщо він проведе нас у дім, то яка різниця?
Ой. Тут є більш ексклюзивний вхід.
-Якого біса ти тут робиш? -Бучі, друже, Кая чекає на мене.
Чергова брехня.
-Тобі тут не раді, і ти це знаєш. -Не знаю.
Я хочу дати Каї особливий подарунок.
Усоппе!
Яка приємна несподіванка.
Кає!
З днем народження.
-Ти пам'ятаєш. -Авжеж.
Усоппе.
Ми про це говорили. Не приходь без попередження.
Нісенітниці, Клахадоре.
Ти прийшов розповісти чергову історію? Люблю слухати про твої пригоди.
Ще краще. Я привів частину своєї команди.
Це він про нас?
Рада знайомству. Залишайтеся на вечерю.
Панно Кає,
це так зненацька.
Боюся, що кухня не готова до додаткових гостей.
Прошу, Клахадоре.
У мене день народження. Це ж не надто складно?
Звісно, панно Кає.
Будь-що для вас.
Гаразд! Коли будемо їсти?
Ні. Не в такому одязі.
Шам, покажи Усоппу та його друзям гостьові кімнати.
Прийміть ванну й перевдягніться перед вечерею.
Від ванни не відмовлюся!
Йо.
Колись Клахадор дізнається,
що ти прослизаєш сюди через прохід для прислуги.
То й що?
Я знайду інший шлях.
Що ти тут робиш? Ти ж маєш готуватися.
Я хотів дати тобі подарунок.
Це…
Величезна перлина!
А й справді.
Ледь дістав.
Її охороняло велетенське чудовисько — золота риба.
Я пройшов крізь шторм, мій корабель мало не затонув.
Ледве пришвартувався.
Але то була не земля.
То був
величезний шмат
лайна золотої риби.
Кає, ти як?
Чай.
Як ти почуваєшся?
Так само.
Коли так довго хворієш, то звикаєш.
Лише завдяки цьому чаю мені краще.
І, звісно, твоїм історіям.
Я і далі шукатиму пригод, якщо ти захочеш про них слухати.
Нізащо не пропущу.
Навіщо людині стільки одягу?
У таких людей ідеться не про потребу, а про бажання.
Що нам узагалі вдягти?
Що завгодно.
Коли ще випаде нагода одягти такі гарні речі?
Ну?
Що скажеш?
Ти схожа на Намі.
Агов, Зоро!
Що ти вдягнеш?
Щось чорне.
Як несподівано.
Вам цей дворецький не видається знайомим?
Здається, ми перетиналися на званому обіді.
Клянуся, я десь його бачив.
Як вам?
-Усе ще Намі. -Я ж одягаю чорне.
Ненавиджу вас.
Мені шкода Каю.
Усі ці речі.
Цей простір.
Вона, мабуть, почувається… самотньою.
У багатих не такі почуття, як у нас.
Ці речі не роблять її самотньою. А роблять важливою.
Вона подобається Усоппу.
І вона запросила нас на вечерю.
Ми зуміємо дістати корабель.
Нізащо. Багатії не багатіють, коли роздають речі.
Закладаємося?
На що?
Я переконаю Каю дати нам корабель.
А якщо ні?
Зробимо по-твоєму.
Викрадемо й попливемо геть.
Згода.
Непогано.
Вісімнадцять років. Аж не віриться.
Ви стали гарною молодою жінкою.
О, Клахадоре.
У мене нічого не було, коли мене прийняли ваші батьки.
Тож коли вони померли,
мені випала честь
віддячити їм за їхню й вашу доброту,
служачи вам останні три роки.
Ти так мені допомагаєш.
Не як дворецький. А як друг.
Не знаю, чи зможу тобі віддячити.
Я знаю, що часом надто вас оберігаю,
але це тому, що не можу уявити,
що робитиму, якщо з вами щось станеться.
Можеш трохи розслабитися?
Я спробую.
Буде мій вам подарунок.
Обережно, ідіоте!
Вибач. Рефлекс кухаря.
Хочеш отруїтися?
Як проходить підготовка до вечері?
Добре, пане.
Шам?
Що це?
Вибачте, пане. Це не повториться.
Ні. Не повториться.
Сьогодні все має бути досконало.
Твій хід, синку.
Вибачте, пане.
Я виграв. Ти занадто довго думаєш.
Зосереджений на тому, щоб не програти.
Ти не виграєш війну, якщо лише захищатимешся.
-Я не надто вправний. -Нісенітниці.
Просто треба діяти рішучіше.
Отже,
дві хвилини.
Так. Твій хід.
Зроби це.
Я переміг!
Так і є.
Бо ти не вагався.
Те саме з піратами.
Дії — єдина мова, яку вони розуміють,
тому треба промовляти голосніше.
Особливо з молодими вискочками.
Щоб провчити їх, потрібна тверда рука. Зрозумів?
-Так, пане. -Збери фішки. Зіграємо знову.
Так смачно.
І не кажи.
Як тоді, коли я вбив дракона,
приготував його на відкритому вогні й з'їв усього сам.
-Ти колись їв дракона? -Ні.
-У вас є дракон? -Боюся, закінчився.
Що ж.
Зоро. Скуштуй!
Усе, що мені треба, є тут!
-То ви керуєте всіма фінансами Каї? -О так.
Я роками веду рахунки її сім'ї, як особисті, так і професійні.
Неймовірно.
Знаєте, мене завжди цікавили
тонкощі суднобудування.
Дозвольте представити…
Панна Кая.
Кає, ви неперевершені.
Меррі, я така рада, що ви змогли прийти.
Це важлива подія, якої я б нізащо не проґавив.
Ваші батьки пишалися б вами.
-Намі, ти така гарна в цій сукні. -Дякую.
Вона належала моїй матері. Одна з її улюблених.
-Вибач, я… -Нічого.
Упевнена, вона б погодилася, що тобі дуже личить.
Ми раніше зустрічалися?
У тебе знайоме обличчя.
Дуже сумнівно, пане.
Бар «Гульвіса»?
Острів Дзеркальна Куля?
Бар «Гульвіса»?
Запевняю, я ніколи не відвідував таких закладів.
Кає, можна вас на хвилинку?
Є питання щодо передачі права власності на верф,
яке слід обговорити…
Меррі, друже, ви завжди клопочетеся про роботу.
Але сьогодні свято!
Ходімо до їдальні.
Так!
Неси ще.
Хочу скуштувати рибу.
Вибачте, панно Кає, але це неможливо.
Бодай маленький шматочок.
Деякі продукти можуть зашкодити вашому здоров'ю.
Ось, Бучі приготував ваш особливий суп.
Кає, у тебе день народження. Їж що хочеш.
Стан здоров'я панни Каї вимагає, щоб я уважно стежив за її харчуванням.
І відповідав за неї?
Я візьму її рибу.
Луффі, ти ж хотів обговорити дещо з Каєю.
Так! Усопп сказав, що в тебе є верф.
Насправді мої батьки заснували верф,
а Меррі керує бізнесом, відколи…
Відколи їх не стало.
Але скоро все зміниться.
Сьогодні опівночі я стану єдиною власницею.
Це чудово, бо ми хочемо купити в тебе корабель.
Зрозуміло.
-Усопп казав, що ви моряки. -Ні, не моряки.
Ми пірати.
Зараз почнеться.
-Пірати? -Так.
Довго не плавали разом,
але ми вже перемогли злого клоуна,
напали на базу дозорчих
і вирубали капітана із сокирою замість руки.
Це схоже на твої пригоди, Усоппе.
Це… Це божевілля.
Так. І ми лише починаємо.
Що ти робиш? Негайно спускайся звідти!
Бути піратом — моя мрія, скільки я себе пам'ятаю.
І нарешті я втілю її в життя.
Ми прямуємо до Великої Смуги, де на нас чекає ще більше пригод.
А наприкінці подорожі я знайду справжній скарб,
Єдиний Скарб, і стану
королем піратів.
Ти серйозно?
Кає, у тебе є чудове судно.
Каравела з головою цапа.
Цей корабель промовляв до мене. І він приведе нас до мрії.
Обіцяю, ми про нього подбаємо. Доглянемо.
Він буде наче член команди.
Бо корабель — це дім.
Досить уже!
Я мав здогадатися, що Усопп приведе покидьків.
Клахадоре, усе гаразд. Я…
Що ви накоїли? Ви засмутили панну Каю.
-Забирайтеся звідси! -Ні.
Уже пізно. Нехай залишаться на ніч.
Як бажаєте, панно Кає,
але вранці ноги їхньої тут не буде.
Начебто порозумілися. Що скажете?
Віцеадмірале, я…
Вибачте. Я заважаю?
Ні. Ти щойно врятував мене від чергової поразки.
Що таке?
Ми помітили уламки покинутого шлюпа.
Знайшли це на борту.
Вони недалеко втекли. Який найближчий острів?
Острів Ґеко, пане.
Збирай висадкову групу й виходь на берег.
Треба знайти цих піратів.
-Так, пане. -Не ти.
Він.
-Що? -Що?
Твоя посада старшого кадета виявилася невиправданою.
На родинних зв'язках далеко не заїдеш.
Це твій шанс показати, на що здатен.
Не змарнуй.
Так, пане.
Господи! Хочете мене до смерті налякати?
Перепрошую.
У мене
легка хода.
Я мушу негайно поговорити з панною Каєю.
Уся ця ідея передачі вам суднобудівного бізнесу
дуже дивна, м'яко кажучи.
Я роками керую маєтком панни Каї,
тож зрозуміло,
що вона просить мене керувати сімейним бізнесом, доки не буде готова.
Я хочу обговорити це з панною Каєю.
Це наші побажання, Меррі.
Хай вона сама скаже.
Ця молода жінка достатньо натерпілася,
і я нікому не дозволю нею скористатися.
Як ви…
Клахадоре?
Я цього не потерплю.
Не знайшлося кращого способу попросити автограф?
Фу! Фанати стали такими токсичними.
Гаразд, чого ти хочеш?
Квитків на виставу?
Будуть тобі місця для своїх. Дорожезні.
Я не твій шанувальник.
МЕРТВИЙ АБО ЖИВИЙ АРЛОНҐ
Арлонґ?
Я головний у Східному Морі.
Прийшов нагадати тобі твоє місце в харчовому ланцюзі.
Якщо займаєшся грабежем у моєму морі, то маєш платити данину.
Арлонґу, золотце, не хвилюйся за мене.
Я маленький гвинтик. Піратство — додатковий заробіток.
Куробі каже, що ти знищив Апельсинове місто.
Знищив? Бачив би ти те місце до того, як я приїхав.
Потребувало ремонту.
Ти мені набрид, клоуне.
Чекай!
Знаєш, хто насправді тебе зневажає?
Той гумовий козел у солом'яному брилі. Його звуть Луффі.
Ніколи не чув.
Він щойно пограбував базу дозорчих у Місті мушель.
Украв мапу до Великої Смуги
і тепер торочить, що знайде Єдиний Скарб.
Єдиний Скарб.
Привід для людей поширювати своє лайно морями.
Слухай, не вбивай мене,
і я допоможу тобі знайти Луффі.
І як ти це зробиш?
У мене всюди є очі й вуха.
Привіт, Зоро!
Замовкни.
-Ти завжди носиш мечі із собою? -Де я — там Вадо Ічимондзі.
-Куди ти йдеш? -Шукаю випивку.
Тут наче лабіринт.
А ти?
Опівнічний перекус.
Звісно.
Ходімо. Мій ніс приведе нас на кухню.
Намі!
Що ти робиш? Усе гаразд?
Вибач, цей будинок такий великий. Я просто шукала вбиральню.
З наволочкою?
Отже, ти все-таки піратка.
Ненавиджу піратів.
Але я така, як є.
І не вибачатимуся за це.
Якщо чесно, цей декор здавався мені трохи крикливим.
Хай іде на благочинність.
Я не благочинність.
Ні, звісно, ні.
Я мала на увазі: який сенс мати стільки,
якщо не можеш поділитися з іншими?
З тим, кому це потрібно. Сім'єю.
Друзями.
То ми тепер подруги?
Ти ж мене не знаєш.
Усопп знає, і це початок.
То що тепер? Піжамна вечірка? Зробимо одна одній макіяж?
Кає, усе гаразд?
І ти туди ж?
Що?
Усі такі обережні зі мною.
Наче один неправильний крок — і я зламаюся.
Не жалій мене.
То й не жалітиму.
Теж не міг заснути?
Не після такої вечері.
Я не завдав тобі клопоту з Каєю?
Іноді мене заносить.
О ні. Воно того варте.
Бачив вираз обличчя Клахадора?
Я думав, його голова вибухне.
Усе це правда? Про клоуна й сокирорукого типа?
Кожне слово.
Проте це не так захопливо, як твої пригоди.
Так.
Єдиний Скарб. Ти справді хочеш його знайти?
Так.
І я його знайду.
Чорт!
Я б теж так хотів.
Але
не можу піти.
Я потрібен Каї.
-Вона твоя дівчина? -Що?
Ми з Усоппом? Ні.
Ми давно знайомі. Відколи померла його мати.
У нього нікого не було, тож батьки дали йому роботу на верфі.
Він любить приходити
й розповідати про свої подвиги та захопливі пригоди.
Якщо чесно, від них мені краще.
Вона радше… моя найкраща подруга.
Її батьки померли кілька років тому, і вона це дуже важко пережила,
а потім ще й захворіла.
Я просто хочу бути поруч.
Твої батьки,
що з ними сталося?
Вони…
загинули в морі.
Минуло стільки років, а мені досі стискає в грудях.
Я навіть їхніх речей не розібрала.
Зачинила спогади у східному крилі, де була їхня спальня.
Співчуваю.
Ти колись втрачала близьких?
Ні.
Заздрю.
Сказала багатійка.
Ти не дуже вмієш дружити.
Ні, мабуть, ні.
Вона красива
й дуже розумна.
У неї найкращий сміх.
Але…
ти ж не думаєш, що я їй подобаюся?
Ти не того питаєш.
А якби ти був Каєю, я б тобі сподобався?
Мені вже подобаєшся.
Гаразд, це не те, що я…
Не зважай.
Нічого собі!
Ти чудовий стрілець!
Це в мене від батька. Він славнозвісний пірат.
Я погано його пам'ятаю,
бо він поїхав у море, коли я був ще малим,
але колись повернеться.
Ясопп Великий!
Ясопп?
Він твій тато?
-Так. А що? Ти чув про нього? -Чув?
Я його знаю! Я…
Він у команді Шанкса!
Ти знаєш мого тата?
Так! Він найкращий. Завжди знаходив час для піратської мудрості.
То ви
тусувалися?
Так.
Це… круто.
Якщо почнете про почуття, я пошукаю випивку.
Тут є винний погріб.
Чому ж ти мовчав?
Ти йдеш?
Ні.
Усе, що мені треба, є тут.
Нарешті.
Найкраще зберігають тут.
Зоро.
Це Меррі. Він…
Він ме…
П'ять лез.
Я вже таке бачив.
Так-так.
Схоже, у підвалі завелися щури.
Ці леза.
Я знав, що в тебе знайоме обличчя.
Тебе розшукують.
Ти Куро, капітан Банди Чорного Кота.
МЕРТВИЙ АБО ЖИВИЙ КУРО — 16 000 000
-Клахадор — пірат? -Мертвий.
Кажуть, тебе вбив Сокирорукий Морґан.
Розумний хід.
Его одного бовдура допомогло мене увіковічнити.
І скоро ти сам дізнаєшся:
ніхто не сміє ставати на заваді моїм планам.
Я все ж отримаю сьогодні винагороду.
Викиньте тіла. Цього разу поза домом.
Не залишайте слідів.
А що Усопп? Він утік.
Байдуже.
Він може все зіпсувати.
Хай каже що хоче. Йому й так ніхто не повірить.
«Усопп утік».
До роботи.
Поснідаємо завтра разом?
Твої друзі теж.
Можемо поговорити про каравелу.
Залюбки.
Можливо, це не моя справа,
але не дозволяй Клахадору чи комусь іншому керувати твоїм життям.
Ти сильніша, ніж думаєш.
Дуже дякую.
Добраніч, Намі.
Добраніч.
Не забудь подушку.
Чому я штовхаю візок?
Ти більший за мене й не такий розумний.
Шкода викидати такі гарні мечі.
Не залишати слідів.
Поїхали.
Пірати!
Допоможіть, пірати!
Пірати, допоможіть!
Пірати, допоможіть! Допоможіть!
Пірати, чесно! Вони тут!
Хто-небудь, допоможіть!
Допоможіть! Відчиніть! Чесне слово. Там справді пірати!
Годі, Усоппе. Іди додому!
-Відпустіть, пане Морніне. -Це вже не смішно.
-Досить з мене піратів. -Ви знаєте, що я маю рацію. Відпустіть!
Він знову за своє, Банкіно. Горланить, що пірати близько.
Скажи щось своєму малому, перш ніж він потрапить у серйозну халепу.
Відпустіть мене.
Усоппе,
не можна казати людям, що пірати близько.
Але вони близько.
І тато з ними. Він скоро повернеться, чесно.
Це чудова новина.
Але ти знаєш, що навіть якщо він не прийде…
Прийде! Я знаю. І тоді тобі стане краще.
Твоя правда.
Авжеж.
Мамо.
Мамо!
Тут пірати.
Чесно.
Чому мені ніхто не вірить?
Я тобі вірю.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин