Amb compte,
amb compte, que no et caigui.
No em cau, és que pesa molt.
Té un cap enorme, no és normal.
I què hi té a veure això?
- Zoro? Em sents? - On és la farmaciola?
- En tenim una? - Zoro?
Només he trobat això. D'on sagna?
De tot arreu.
- Necessitem estovalles. - I un metge.
- Que jo sàpiga, no en tenim cap. - Ruffy? Ruffy!
Algú ha de tornar al Baratie.
- No tinc gaire gana ara, Nami. - A menjar no.
Algun client potser és metge.
És clar, un metge.
Necessitem un metge.
- Què redimonis fas? - Tallar pastanagues, xef.
Però per què a la meva cuina? T'he degradat, recordes?
És cert, però en Patty dorm la mona
així que si no ho vols preparar tot tu sol…
Molt bé.
Els talls són massa grossos
i els ous massa líquids
i de seguida es veu que a la rémoulade li falta orenga.
L'orenga és de salvatges.
Ajuda!
Ajuda! En Zoro necessita un metge.
Ha perdut contra un dels guerrers del mar.
- Ara sagna pertot i… - No tan de pressa, Ajudant.
- No entenc què estàs dient. - El meu amic es mor.
El metge més proper és a dos dies d'aquí.
- És massa lluny. - No et puc ajudar.
- Espero que el teu amic sobrevisqui. - On vas?
- A ajudar-lo. - L'esmorzar no es preparà sol.
M'has ensenyat a alimentar qui té gana, això és el mateix.
Molt bé.
Agafa els meus ganivets, una ampolla de whisky
i una círvia fresca ben gran de la nevera.
Una círvia?
Tu fes-ho.
És una broma? Necessita un metge.
Vols salvar l'espadatxí o no?
- És per esterilitzar les ferides? - I ara.
Per què malgastar un bon licor?
Preciosa.
Agulla.
Pell de peix.
És un vell truc de mariner.
La pell del peix estronca la sang i cura la pell molt més de pressa.
Es recuperarà?
No us mentiré, ha perdut molta sang.
- Potser és massa tard. - Però potser no.
Ara té un peu a l'altre món, es debat entre la vida i la mort.
Heu de trobar la forma d'aferrar-lo a aquest món.
Parleu-li, expliqueu-li històries, canteu-li, m'és igual.
Potser no respon,
però sabrà que la seva tripulació és amb ell.
Mihawk,
gràcies per avisar.
He pensat que seria millor conversar en privat.
Pots marxar, cadet.
Sí, senyor.
On és?
On és en Ruffy?
- Ara mateix, no ho sé. - Què t'empatolles?
He decidit deixar-lo marxar.
Et vaig dir que me'l portessis.
Vicealmirall, ja sap que no acato ordres de ningú,
ni tan sols dels seus.
Com un dels Set grans guerrers, serveixes els desitjos del Govern mundial.
- Sense la nostra immunitat… - Continuaria fent el que volgués,
ni més ni menys.
I el que vull
és veure què serà d'aquell marrec quan entri a la Grand Line.
No ho permetré.
Doncs se li ha girat feina, vicealmirall,
perquè el nano és interessant.
Qui sap?
Potser el seu net serà qui acabi trobant el One Piece.
Prendré el sopar al menjador avui.
Alguna cosa fa molt bona olor.
He pensat que tothom tindria gana i ha sobrat molt de peix.
El menjar no es llença.
Què passa? No t'agrada el peix?
M'encanta, però he de deixar llest el sabre d'en Zoro.
Ja saps, per a quan es desperti.
Està molt ferit, tio.
És possible que no es desperti.
En Zoro és el lluitador més fort que conec,
és impossible que deixi que un tal gran guerrer el guanyi.
Tu has de menjar.
Si no vols peix, tinc mitjanes a la cuina.
O potser t'abelleix un risotto de safrà?
Normalment, m'ho menjaria tot,
però he de deixar llesta la Guatlla Ixi Monja.
- La què? - El sabre.
Té nom.
- Per què? - No ho sé.
Va dir que era especial.
Sanji, pots cuinar el plat preferit d'en Zoro?
I tant, què li agrada?
Les boles d'arròs
i la cervesa.
Pots preparar boles d'arròs banyades en cervesa?
Puc fer el que sigui, només m'ho has de demanar.
Vull que mengi
perquè recuperi la força,
però també vull que dormi perquè se li curin les ferides.
O potser només necessita aigua, no?
Després de tanta lluita, deu estar assedegat.
Però també cansat, així que…
Sí, deixem-lo descansar.
Ser capità és la feina més dura del món.
Segons en Zeff,
prendre decisions és el que distingeix un capità de la resta de la tripulació
i ell era un dels millors capitans que solcaven els mars.
En Zeff era pirata?
Sí, el capità dels temibles pirates Cook. Li deien "Zeff Peus rojos"
per les seves botes tacades amb la sang dels enemics.
Com us vau conèixer? Eres de la seva banda?
No exactament.
VAIXELL DE PASSATGERS ORBIT, EAST BLUE, FA NOU ANYS
Sanji, mou-te, les taules no es netejaran soles.
Estic amb la meva velouté, la textura ha de ser perfecta.
Som en una cuina de vaixell, mai no serviràs res de tan sofisticat.
Ho faré quan vagi a l'All Blue.
Ho heu escoltat? En Sanji anirà a l'All Blue!
No és real, nen, l'All Blue no existeix.
Sí que existeix, i un dia el trobaré.
És una llegenda de cuiners per passar l'estona. Ara, les taules.
Pirates! Ens ataquen!
Pirates? Hem de sortir d'aquí!
Una velouté.
No…
li falta orenga.
L'orenga és de salvatges!
Bon intent, alberginieta. Com vols morir, lentament o de pressa?
Millor morir que deixar que toquis el meu menjar.
Tu has fet això?
Està bastant bé.
Millor que res que hagis fet tu, vell!
Tens una llengua afilada, vailet.
I si te la tallo i la fregeixo amb greix de porc?
Fes el que vulguis, però no moriré aquí, abans he de trobar l'All Blue.
L'All Blue?
I què en sap una alberginieta com tu, de l'All Blue?
Què ha passat?
Una tempesta
ha enfonsat els dos vaixells.
Però la tripulació…
Tots morts, excepte nosaltres.
I què farem?
Esperar…
i desitjar que un vaixell que passi ens vegi abans que el sol…
desllueixi els nostres ossos.
Aquest és tot el menjar que tenim.
Menja a poc a poc, no n'hi haurà més.
- Per què la teva és més gran? - Perquè jo soc més gran.
Saps què?
M'hauries d'agrair que et doni res.
Ara ves a l'altra banda i vigila.
T'ho dic de debò, no em molestis si no veus un vaixell.
Ho has entès?
Ho has entès o no?
Ara, ves-te'n!
DIA 2
DIA 3
DIA 25
Un vaixell!
Un vaixell! Hola!
Hola, vaixell, aquí!
Vinga!
Vaixell!
Si us plau!
Vinga, vaixell!
No!
No.
DIA 30
DIA 50
DIA 70
El vell tenia el doble de menjar.
Si no me'n dona gens,
el mataré.
Per què has vingut?
Encara tens menjar, me n'has de donar!
On és?
No hi ha menjar, com pots ser viu?
La cama.
Què ha passat?
Te l'has menjat?
T'has menjat la teva cama?
Per què em vas donar tot el menjar?
Per què has fet això per un desconegut?
Veuràs, alberginieta…
he buscat l'All Blue…
tota la vida…
però se m'ha acabat el temps.
Tu comparteixes el meu somni.
Creu-me,
l'All Blue…
és real.
És real.
I si jo no el puc trobar…
potser tu sí.
Així que necessito que sobrevisquis…
i que compleixis aquest somni…
per tots dos.
Saps què és, això?
Que algú perdi una extremitat per salvar-te?
De fet, sí.
La qüestió és que vam ser allà 85 dies.
Em podria haver deixat morir en aquella roca…
però va actuar com un capità.
Va prendre la decisió.
Jo em menjaria els braços i les cames per salvar en Zoro.
"En un país als mars del nord,
hi havia un explorador que es deia Mont Blanc Noland."
"Les seves històries eren grans aventures que semblaven mentides."
"En Noland digué al seu rei que havia trobat una ciutat d'or,
però quan el rei anà a reclamar el tresor,
la ciutat no hi era
i molts dels soldats del rei moriren durant el viatge."
"Tot i ser sentenciat a mort, en Noland continuà mentint al rei:
insistia que la ciutat d'or s'havia enfonsat al mar i…
encara que ningú no se'l creia,
mai no parà de mentir fins que va morir."
Pobre paio.
T'ho pots imaginar? Perdre tota una ciutat d'or?
Diria que no és això el que vol dir la història.
Les històries diuen moltes coses.
O sigui… per què el va matar, el rei?
De vegades, quan ets al càrrec, has de prendre decisions difícils.
Per què tothom diu el mateix?
Perquè podries haver salvat en Zoro.
Tu has permès que lluités contra en Mihawk.
Per què no l'has aturat?
Pensava que no perdria.
- Podries haver-li fet canviar d'idea. - No faria mai això.
Prefereixes veure'l així?
Potser mor, Ruffy.
I faré el que sigui per salvar-lo.
El que sigui.
Però no m'interposaré en el seu somni.
- Tots tenim somnis, però ens n'oblidem. - Tu t'ho creus, això?
No tens cap somni?
Sí, que en Zoro no mori al meu llit.
Però no hi ha res que vulguis?
No desitges res més?
Més que qualsevol cosa al món.
No tothom pot seguir els seus somnis.
Cadet…
- Sento el desastre. - Tindria els seus motius.
Ja els saps, no?
- No he sentit… - En Ruffy és el meu net.
Vaig passar anys entrenant-lo…
formant-lo perquè fos un bon soldat.
Sempre em portava la contrària, no m'escoltava,
no aprenia, no cooperava.
Tu ets un cadet exemplar. Sou completament diferents.
Senyor.
He conegut en Ruffy i sé com pensa.
Jo també, què vols dir?
En Ruffy és diferent.
No segueix les normes.
Pensa per ell mateix i li és igual el que diguin.
- És culpa meva, el vaig consentir massa. - Senyor, no hauria canviat res.
- Perquè en Ruffy sap molt bé qui és. - I qui és?
Un pirata.
En Ruffy sempre ha estat un pirata i sempre ho serà.
Tant fa quants assassins enviï darrere seu, ell no canviarà.
Preferiria morir.
I què suggereixes?
- Que el deixi ser un estúpid pirata? - Tan dolent seria, senyor?
Potser tens raó,
potser he enfocat malament tot això.
Reuneix els soldats a la coberta. M'hi adreçaré durant el torn de tarda.
Sí, senyor.
Qui té gana?
Benvinguts al Baratie, com els puc servir?
Servir?
Una paraula interessant.
Teniu menjar aquí, no? Volem menjar.
- Sento dir-los que no hi ha taules… - Jo en veig moltes.
Seieu!
No marxarà ningú…
excepte tu.
Gaudim del nostre últim àpat
tots junts.
Tu qui ets, vell xaruc?
Em diuen Zeff,
soc l'amo.
Doncs jo soc l'Arlong…
l'amo de l'East Blue.
El mar no és propietat de ningú…
ni d'un home peix.
Això canviarà aviat, quan em donis el que vull.
Escolta'm bé, busco un pirata amb un barret de palla.
Es diu Ruffy.
Té una cosa que em pertany.
Barret de palla, dius?
No,
no em sona.
I si us cuino alguna cosa?
Qualsevol cosa del menú, convida la casa.
Ja tinc menjar,
però si no em portes el Barret de palla abans que acabi,
potser afegeixo aquesta gent tan simpàtica al menú.
Com està?
No ha dit res.
No ha dit en Zeff que li parléssim i li expliquéssim històries?
I què li puc dir?
El que se t'ocorri.
Parla… des del cor.
El meu cor no l'encerta últimament.
Bé…
almenys sabrà que ets tu.
No hi perds res.
Escolta, Zoro…
què passa?
Només et volia dir que…
Torno a començar.
Només volia…
Hola, Zoro, hola.
- Saps? És… - Ruffy!
Ruffy!
Els pirates de l'Arlong són al Baratie, hem de marxar.
Com? Per què hem de marxar?
Et busquen a tu.
- A mi? - I el mapa.
Els homes peix destruiran el vaixell si en Zeff no l'entrega.
- A on vas? - El Baratie està en perill, hi he d'anar.
- Vinc amb tu. - Però que no m'escoltes?
Et busquen a tu, hem de fugir.
Coincideixo amb la Nami. No vull tocar els nassos o les brànquies…
Jo no fujo, protegirem el vaixell.
Per què, si no és la teva lluita?
Ens has alimentat.
Els conec, i l'Arlong, el capità, té la recompensa més alta de l'East Blue.
- No t'hi vols embolicar. - Jo diria que ha començat ell.
Ruffy, sisplau.
Sisplau.
No feriran gent innocent per culpa meva.
Si aquests homes peix volen brega,
els en donarem.
Queda't i protegeix el mapa.
Estarà segur amb tu.
Què passa?
No heu vist mai un home peix gaudir d'un àpat?
Això és perquè no coneixeu cap home peix,
excepte els que us reparen el vaixell o us netegen la casa.
- No tinc res contra els teus. - Quina llàstima,
perquè jo ho tinc tot contra els teus.
Humans dèbils i insolents!
Mireu…
la majoria d'homes peix s'acontentarien de compartir la taula amb un humà.
Volen ser tractats com iguals,
però no us atreviu a rebaixar-vos tant.
Sabem que no hi ha res d'igual entre nosaltres.
Els homes peix són superiors als humans en qualsevol aspecte.
Més forts, més ràpids
i més famolencs.
No opineu el mateix?
Qui de vosaltres és l'Arlong?
Qui ho pregunta?
Soc en Monkey D. Ruffy.
- Diuen que em busques. - Doncs sí.
Tu ets el pirata de qui tant parlen?
Esperava algú… més gran.
Jo també.
Saps qui soc, marrec?
Soc l'Arlong la Serra,
fins i tot l'Armada fuig quan veu la meva bandera.
No em sona, però com m'has trobat?
Amb l'ajuda d'un vell amic.
Hola, Barret de palla, m'has trobat a faltar?
Burpy?
- Què fas aquí? - Tampoc no m'apassiona ser-hi,
però aquests amables homes peix m'han persuadit
perquè els indiqués la direcció, cosa que no és fàcil quan no tens mans.
- Com sabies on trobar-me? - Ja t'ho vaig dir,
tinc ulls i orelles a tot arreu.
Estèreo!
Ens has estat escoltant?
- Ho has escoltat tot? - Tot.
I m'heu tret de polleguera: sou uns inútils que no sabeu què feu.
Ei, llavis, i si em rasques darrere de l'orella?
Ho sento, rei.
Au, vinga! Fes-ho pel pallasso, jo…
No! A la bossa de nou, no! És molt fosc i humit i sorrenc.
Déu meu!
Escolta'm,
vull el meu mapa…
i la meitat del que saquegis com a tribut.
I si t'inclines davant meu, potser et deixo servir al meu regne.
No serveixo cap home.
Jo no soc un home.
Ni cap peix.
- I tu no ets un rei. - Ho seré
quan tingui el meu mapa de la Grand Line.
Llavors…
hauràs de lluitar amb mi.
Comencem a lluitar, doncs.
Zeff!
Lluita molt bé.
Pistola
de goma goma!
Aixeca't!
Prou bé per ser un humà.
Això ha estat un error.
Ara em serviràs d'exemple.
Et vaig dir al bar que no tenia amics,
però la veritat és que no em puc permetre tenir-ne
perquè sempre acabo fent mal a la gent que més estimo.
No sé què tens d'especial, marrec.
Per què no vens i ho esbrines?
Vinga, peixet,
això és tot?
Vols res per beure?
Arlong, espera!
El tinc.
Tinc el mapa.
El vaig robar per a tu, com et vaig dir.
Nami?
- Què fas? - T'ho he intentat dir, Ruffy.
Mai no he estat de la banda.
Només em vaig unir a tu per robar el mapa.
No m'ho crec.
Que només creguis el que vols, no vol dir que sigui cert.
La germana Nami és una membre lleial dels pirates de l'Arlong.
Fa anys que ho és.
Tenim el mapa,
marxem.
Primer m'he d'acabar el menjar.
Per què perdre el temps matant un usuari d'una fruita del diable?
Que el mar ho faci per tu.
On és la Nami?
Se n'ha anat.
És de la banda de l'Arlong.
No.
És impossible.
Atenció!
Descanseu.
Soldats,
heu fet una feina excepcional perseguint els pirates que encalcem.
Estic orgullós del vostre esforç per capturar aquests bergants,
però he subestimat la seva decisió,
la seva determinació per fer gala de les seves activitats il·legals.
Ara són més que una molèstia
i cal tractar-los en conseqüència.
La missió ha canviat.
Prou de mitges tintes,
prou d'indulgències.
Els Barret de palla i el seu capità no es rendiran.
Ja no ens reprimirem més…
els capturarem…
i els portarem davant de la justícia!
No cal que netegis.
Demà estem complets: dos torns de sopar més l'esmorzar.
Prou! No ho vull sentir.
- Què et passa? - A mi?
Estic bé, ets tu qui té el problema.
Només ajudo a netejar.
Però ningú t'ho ha demanat. Surt del meu restaurant.
No seré un cambrer.
No seràs res si et quedes aquí.
No et vaig salvar la vida perquè la malgastessis aquí.
No puc marxar així com així.
- Per què no? - No pots dirigir sol el restaurant.
Au, alberginieta, però si cuines de pena.
Almenys no ho enterro tot en orenga.
Jo no em passo el dia ploriquejant sobre l'All Blue.
Des que eres un mocós que no has parat de xarrotejar sobre això.
Si significa tant per a tu, ves a buscar-lo.
Vols que plegui? És això?
Plegar és quedar-te aquí!
No ho entens? Una cosa és tenir un somni, i una altra és perseguir-lo.
L'Ajudant m'ha ofert un lloc a la seva tripulació, potser l'accepto.
Doncs et dono permís!
- Molt bé! - Molt bé!
Molt bé!
Hola, Zoro,
t'has perdut una bona batalla.
Els homes peix eren forts.
T'hauria encantat…
i el sopar ha estat genial.
Tots junts
escoltant les històries de l'Usopp.
Però l'he espifiat…
i he perdut la Nami…
i el mapa de la Grand Line…
i potser també et perdré a tu.
Abans no sabia què dir…
però ara sí que ho sé i és molt senzill.
Et necessito, Zoro.
Necessito…
que et despertis.
Continuaràs parlant o em deixaràs dormir?
Zoro?
Zoro!
Zoro, no ets mort!
Ara mateix desitjaria ser-ho.
He tingut un somni raríssim:
que la Nami marxava.
Ho ha fet.
És culpa meva.
No, tu no has fet res de dolent.
Tu has actuat com un capità.
Però la tripulació es desfà.
No és així.
Jo, Roronoa Zoro…
juro estar al teu costat
ara i per sempre,
fins que trobem el One Piece
o ens hi deixem la pell.
Que vinguin soldats, pirates o bèsties marines…
Ets el meu capità, Ruffy,
i jo, el teu segon de bord.
Zoro!
No estava gens preocupat.
És viu!
I els ho he dit: "No us fiqueu amb els Barret de palla!"
Sí!
Han fugit aletes ajudeu-me.
Els has espantat?
- El gran capità Usopp. - Sí.
Què fem ara? Posem rumb a la Grand Line?
- No. - No buscàvem el One Piece?
Així és…
però no ho podem fer si no hi som tots.
Primer…
hem de buscar la Nami.
Hi ha molta carn als barrils.
- No n'hem agafat massa? - Tu saps amb qui naveguem?
Ja…
Necessiteu un cuiner?
Sí, i tant!
Benvingut a bord.
- Per què ve el cambrer? - Perquè no sabem ni bullir aigua.
Abaixant la vela!
Marxem.
Ei, Sanji!
Que no se't mullin els peus.
Adeu, Zeff.
Tots aquests anys,
vivint sota el teu sostre merdós, cuinant al teu restaurant merdós…
Et dec la vida!
Gràcies per aguantar-me tots aquests anys, vell xaruc.
No t'oblidaré mai, Zeff!
Busquem la Nami, però com la trobarem?
No sabem ni on és.
Conec algú que sí que ho sap.
Hola, nois!
Subtítols: Roser-Agnès Navarro