Opatrně!
Opatrně. Hlavně ho nepouštěj.
Nepouštím! Je fakt těžký.
Má strašně velkou hlavu. Fakt neskutečně.
Co to plácáš za hlouposti?
- Zoro? Slyšíš mě? - Kde je lékárnička?
- Máme ji vůbec? - Zoro?
Víc jsem nenašel. Odkud krvácí?
Odevšud.
- Potřebujeme ručníky. - Ne, doktora.
Toho nemáme.
Luffy? Luffy!
Někdo musí zpátky do Baratie.
- Teď zrovna nemám hlad, Nami. - Ne na jídlo!
Možná tam najdeš nějakého doktora.
Jasně. Doktora.
Potřebujeme doktora.
- Co si myslíš, že děláš? - Krájím mrkve.
Ptám se, co děláš v mojí kuchyni, když jsem tě z ní vyrazil.
To je sice pravda, ale Patty má opici,
takže pokud to nechceš připravovat sám…
Posluž si.
Krájíš je moc tlustý.
A ty vejce jsou moc řídký.
A už od pohledu vidím, že ta remuláda potřebuje víc oregana.
Oregano je pro barbary.
Pomoc!
Pomoc! Zoro potřebuje doktora.
Vyzval na souboj Pána moří, ale prohrál.
- A teď krvácí jako… - Zpomal trochu, poskoku.
- Nerozuměl jsem ti ani slovo. - Můj kámoš umírá.
Nejbližší doktor je na Conomských ostrovech dva dny odsud.
To bude pozdě.
Víc ti nepomůžu. Snad to přežije. Kam si myslíš, že jdeš?
- Pomoct jeho kámošovi. - Samo se to nepřipraví.
Učil jsi mě, že nikdo nesmí hladovět. Tohle je přece podobné.
Fajn.
Popadni nože a láhev té nejlepší whisky.
A toho největšího kranase z lednice.
Kranase?
Mlč a pohni kostrou.
- Děláš si srandu? Potřebuje doktora. - Chceš, aby přežil, nebo ne?
- To je na dezinfekci? - Ne.
Nebudu plýtvat dobrým chlastem.
Nádhera.
Jehlu.
Tu rybí kůži.
Je to starý námořnický fígl.
Rybí kůže zastavuje krvácení a rány se díky ní hojí mnohem rychleji.
Bude v pořádku?
Nebudu ti lhát. Ztratil hodně krve.
- Možná už je pozdě. - Ale možná taky ne.
Teď je jednou nohou v hrobě. Někde mezi životem a smrtí.
A je jenom na vás, abyste ho udrželi naživu.
Mluvte s ním. Vyprávějte mu příběhy. Klidně mu můžete i zazpívat.
Nejspíš vám neodpoví,
ale aspoň bude vědět, že tu jste.
Mihawku.
Díky, že ses ohlásil.
Říkal jsem si, že tohle bychom měli probrat osobně.
Můžeš jít, kadete.
Rozkaz.
Tak kde ho máš?
Kde je Luffy?
- Nemám tušení. - Jak to myslíš?
Nechal jsem ho jít.
Výslovně jsem ti nakázal, abys mi ho přivedl.
Ale no tak, viceadmirále. Já si rozkazovat nenechám.
Ani od někoho, jako jste vy.
Jakožto Pán moří
máš bezvýhradně sloužit světové vládě.
- Bez imunity… - Bych si stejně dělal, co se mi zlíbí.
Nenechám se omezovat.
A teď mě zajímá,
co se z toho mladíka vyklube, až se dostane do Velkého pásu.
To mu nedovolím.
Tak to hodně štěstí, viceadmirále,
protože ten hoch… mě zaujal.
Kdo ví?
Třeba to bude váš vnuk, kdo nakonec objeví Velký poklad.
Dneska povečeřím v jídelně.
Co to tu tak nádherně voní?
Říkal jsem si, že budete mít hlad. A my máme hodně zbytků.
Jídlem se neplýtvá.
Copak? Nemáš rád ryby?
Zbožňuju je. Jenom musím Zorovi vyčistit meč.
Aby ho měl připravený, až se probudí.
Ta rána…
je fakt ošklivá.
Možná už se nevzbudí.
Silnějšího bojovníka neznám.
Rozhodně se nenechá porazit nějakým Pánem moří.
Musíš něco sníst.
Jestli nechceš rybu, můžu ti do kuchyně skočit pro steak.
Anebo by sis dal šafránové rizoto?
Normálně bych si dal obojí,
ale fakt se mu musím postarat o Haló, čiči v moči.
- Cože? - O jeho meč.
Má ho pojmenovaný.
- Proč? - To nevím.
Říkal, že je výjimečný.
Mohl bys mu uvařit jeho oblíbené jídlo?
Jasně. Co má rád?
Rýžové bochánky.
A pivo.
Co třeba rýžové bochánky na pivě? Zvládneš to?
Zvládnu cokoliv. Stačí říct.
Musí jíst.
Aby se mu vrátila síla.
Ale taky by se měl vyspat, ať se mu zacelí ta rána.
Možná prostě potřebuje vodu, ne?
Po všem tom bojování má určitě hroznou žízeň.
Ale taky je nejspíš pěkně utahaný…
Takže bychom ho asi měli nechat odpočívat.
Být kapitánem je ta nejtěžší práce na světě, jasný?
Zeff mi říkal,
že rozhodování je to, co kapitána dělí od zbytku posádky.
Býval to jeden z nejlepších pirátů vůbec.
Zeff býval pirát?
Jo, vedl obávané Kuchařské piráty. Přezdívali mu Rudonohý Zeff,
protože je měl pořád zamazané od krve nepřátel.
Jak jste se poznali? Sloužil jsi na jeho lodi?
Ne tak docela.
OSOBNÍ LOĎ ORBIT VÝCHODNÍ MOŘE, PŘED DEVÍTI LETY
Hejbni kostrou, Sanji. Ty stoly se samy neobslouží.
Dělám na svém velouté. Musím trefit tu správnou texturu.
Co že to? Tyhle nóbl věci tady nikdy servírovat nebudou.
Ale v Pramoři jo.
Slyšeli jste to, hoši? Sanji má namířeno do Pramoře.
Pramoře není opravdové. Nic takového neexistuje.
Existuje a já ho jednou najdu!
Je to jenom kuchařská historka. A teď padej pinglovat!
Piráti! Přepadli nás!
Piráti? Zachraň se, kdo můžeš!
Velouté.
Ne.
Chce to oregano.
Oregano je pro barbary!
Hezký pokus, dutohlave. Jak chceš umřít? Rychle, nebo pomalu?
To je fuk. Radši umřu, než abys mi kořenil jídlo!
Tos vařil ty?
Není to špatný.
Lepší, než co zvládneš uvařit ty, blbečku!
Máš pěkně ostrý jazýček, hochu.
Mám ti ho vyříznout a usmažit na sádle?
Dělej si, co chceš, ale umřít tu nehodlám.
Ne, dokud nenajdu Pramoře.
Pramoře?
Co takovej dutohlav jako ty ví o Pramoři?
Co se stalo?
Bouře.
Potopila nám obě lodě.
Ale co posádka…
Všichni jsou mrtví.
Kromě nás.
Co teď?
Budeme čekat.
A doufat, že kolem propluje nějaká loď, než nám slunce…
vybělí kosti.
Tak jo.
Tohle je všechno naše jídlo.
Takže jez pomalu, protože víc nedostaneš.
- Proč sis vzal ten větší? - Protože jsi třikrát menší.
Něco ti povím.
Měl bys být rád, že si nenechám všechno.
A teď běž vyhlížet na druhou stranu.
A pokud nezahlídneš nějakou loď, opovaž se mě otravovat.
Rozumíš?
Na něco se tě ptám!
Tak běž!
DEN DRUHÝ
DEN TŘETÍ
DEN 25.
Loď!
Loď! Hej!
Hej! Tady!
No tak!
Loď!
Prosím!
No tak! Tady!
Ne! To ne!
Ne.
DEN 30.
DEN 50.
DEN 70.
Ten stařík má dvakrát tolik jídla.
Když mi nic nedá,
budu ho muset zabít.
Co jsem ti říkal?
Pořád máš trochu jídla. Dej mi něco!
Kde je?
Kam jsi ho schoval?
Žádné tu není! Jak to, že jsi pořád naživu?
Tvoje noha…
Co se stalo?
Ty jsi ji snědl?
Snědl sis vlastní nohu?
Všechno jídlo jsi dal mně… Proč?
Proč jsi to udělal? Vždyť mě vůbec neznáš!
To je jednoduchý…
Celý život jsem strávil…
honbou za Pramořem.
Teď se ale blíží můj konec.
Oba sníme o tom samým.
Věř mi…
Pramoře…
je skutečný.
Existuje.
A když ho nenajdu já…
možná se to povede tobě.
Takže musíš přežít.
Aby sis ten sen
mohl vyplnit…
za nás oba.
Dokážete si představit,
že by pro vás někdo obětoval končetinu?
A víš, že celkem jo?
Každopádně jsme tam strávili 85 dní.
Klidně mě na té skále mohl nechat umřít.
On se ale zachoval jako kapitán.
Učinil těžké rozhodnutí.
Já bych si pro Zora snědl ruce i nohy.
„V jedné zemi v severních mořích
žil byl dobrodruh jménem Mont Blanc Noland.
Všechna jeho velkolepá dobrodružství zněla jako snůška lží.
Noland řekl svému králi, že našel město ze zlata,
ale když tam král dorazil,
město bylo pryč
a cestou tam zahynula…
většina jeho vojáků.
Odsoudil Nolanda k smrti, ale ten ani potom nepřiznal svou lež
a tvrdil, že město pohltilo moře.
A…
přesto, že mu nikdo nevěřil…
nepřestal lhát až do své popravy.“
Chudák.
Umíš si představit, že bys ztratila město ze zlata?
To si z toho podle mě člověk odnést nemá.
Z příběhů si můžeš odnést ledasco.
Proč ho…
ten král musel popravit?
Jako vůdce někdy musíš činit i těžká rozhodnutí.
- Proč to pořád všichni opakujete? - Protože jsi Zora mohl zachránit.
To ty jsi ho nechal bojovat s Mihawkem.
Proč jsi ho nezastavil?
Myslel jsem, že vyhraje.
- Mohl jsi ho přemluvit. - To bych nikdy neudělal.
A tohle je podle tebe lepší?
Možná umře, Luffy.
Udělám cokoliv pro to, aby přežil.
Cokoliv.
Ale nehodlám ho připravit o sen.
- Z těch člověk normálně vyroste. - To si vážně myslíš?
Ty žádný nemáš?
Mám. Teď sním o tom, aby mi Zoro neumřel v posteli.
Opravdu po ničem netoužíš?
Po něčem víc,
čemu bys obětovala cokoliv?
Ne každý může jít za svým snem.
Kadete.
- Omlouvám se ti. - Určitě jste měl svoje důvody.
A ty už je jistě znáš, že jo?
- Nic jsem… - Luffy je můj vnuk.
Roky jsem se ho snažil vycvičit.
Chtěl jsem z něj mít mariňáka.
Od začátku se mi vzpouzel.
Vůbec mě neposlouchal a nic se nenaučil.
Ty jsi příkladný kadet.
Jste jako den a noc.
Pane.
Strávil jsem s ním dost času.
- Vím, jak přemýšlí. - Já taky. Kam tím míříš?
Luffy je jiný.
Nehraje podle pravidel
a je mu jedno, co říkají ostatní.
Jo, nebyl jsem na něj dost přísný.
Stejně byste s ním nic nezmohl.
- Luffy totiž přesně ví, kým je. - Kým?
Pirátem.
Vždycky byl a bude pirát.
Bez ohledu na to, kolik vrahů za ním pošlete.
To radši umře.
Tak co navrhuješ?
- Mám ho nechat, aby si hrál na piráta? - A to by vadilo?
Možná máš pravdu.
Třeba jsem to celou dobu bral ze špatného konce.
Svolej všechny na nástup.
Odpoledne k nim promluvím.
Ano, pane.
Kdo má hlad?
Vítejte v Baratie. Jak vám můžu posloužit?
Posloužit?
Zajímavá volba slov.
Podáváte tu jídlo, ne? Máme hlad.
- Obávám se, že máme plno. - Vždyť je tu místa dost.
Sedněte si!
Nikdo odsud neodejde.
Kromě tebe.
Vychutnáme si naše poslední jídlo…
hezky společně.
Co jsi zač, starouši?
Jmenuju se Zeff.
A patří mi to tu.
Já jsem Arlong.
A patří mi Východní moře.
Moře nepatří nikomu.
Ani rybákům.
To se ale změní, až dostanu, pro co jsem přišel.
Všichni poslouchejte! Hledám piráta se slamákem.
Říká si Luffy.
A má něco, co patří mně.
Se slamákem?
Ne.
To mi nic neříká.
Ale můžu vám něco uvařit.
Cokoliv z naší nabídky na účet podniku.
No, já už jídlo mám.
Jestli mi toho Luffyho nepřivedeš, než dojím,
začnu si na talíř přihazovat tvoje hosty.
Jak mu je?
Neřekl ani slovo.
Neříkal Zeff, že s ním máme mluvit? A něco mu vyprávět?
Ale co?
Cokoliv tě napadne.
Prostě se…
nech vést instinktem.
Ten se poslední dobou moc neosvědčil.
No…
aspoň bude vědět, že jsi tu.
Nemáš co ztratit.
Čau, Zoro.
Jak je?
Jenom jsem ti chtěl říct, že…
Začnu znovu.
Musím si to…
Zdar, Zoro. Ahoj.
- Víš, chtěl jsem… - Luffy!
Luffy!
Arlong je na Baratie. Musíme hned pryč.
Cože? Proč? Proč bychom měli utíkat?
Protože tě hledá.
- Mě? - A tu mapu.
Jestli tě nedostane, tak to tu se svými rybáky potopí.
- Kam jdeš? - Baratie je v nebezpečí. Musím jít.
- Jdu s tebou. - Ty jsi mě snad neposlouchal?
Jdou po tobě, musíme utéct!
Souhlas. Nehodlám dráždit hada… nebo teda rybu bosou nohou.
Nikam nejdu. Ochráníme to tu.
Proč? Tohle není tvůj boj.
Uvařil jsi nám.
Já jeho posádku znám.
Na Arlonga vypsali tu nejvyšší odměnu ve Východním moři.
- S ním si fakt zahrávat nechceš. - On si začal.
Moc tě prosím.
Prosím.
Nemůžu dovolit, aby zranil nevinné lidi.
Jestli ti rybáci chtějí boj…
mají ho mít.
Zůstaň na lodi a ochraňuj mapu.
S tebou bude v bezpečí.
Copak?
Nikdy jsi neviděl rybáka jíst?
To proto, že žádnýho neznáš.
Kromě těch, co ti opravujou loď a uklízí dům.
- Já proti vašemu druhu nic nemám. - To je škoda.
Já proti tomu vašemu totiž jo.
Vy zakrslá, drzá lidská špíno!
Víte…
většina rybáků by měla radost, kdyby s lidma mohla sedět u jednoho stolu.
Chtějí vám být rovní.
Jak se opovažuješ takhle ponižovat?
Přitom všichni víme, že si nejsme rovní absolutně v ničem.
Rybáci jsou ve všem lepší.
Jsme silnější… rychlejší…
a hladovější.
Nemyslíš?
Kdo z vás je Arlong?
Kdo to chce vědět?
Monkey D. Luffy.
- Prý ses po mně ptal. - To si piš, že ptal.
Takže ty jsi ten pirát, o kterém jsem tolik slyšel?
Čekal jsem někoho… většího.
Nápodobně.
Víš vůbec, kdo já jsem, hochu?
Piloun Arlong.
I mariňáci stahujou ocas, když vidí moji vlajku.
To mi nic neříká. Jak jsi mě vůbec našel?
Pomohl mi jeden kámoš.
Čau, Slamáku! Stýskalo se ti?
Burpy?
- Co tu děláš? - Věř mi, že bych taky byl radši jinde.
Ale tihle rybí gentlemani mě přemluvili, abych jim ukázal cestu,
což bez rukou není zrovna nejlehčí.
- Jak jsi mě našel? - Už jsem ti to říkal.
Mám uši a oči úplně všude.
Stereo!
Ty jsi nás poslouchal?
- Slyšel jsi všechno? - Všechno.
A rychle mě to omrzelo, protože vůbec netušíte, co děláte.
Hej, Puso.
Nepoškrábeš mě za uchem?
Promiň, cukrouši.
No tak! Zasloužím si to. Já…
Ne! V tom pytli je strašná tma a vlhko a… písek!
Panebože!
A teď poslouchej.
Chci svoji mapu…
a půlku vaší kořisti jako daň.
A jestli se mi podvolíš, možná tě nechám sloužit v mém království.
- Nechci žádného pána. - Já nejsem pán.
Ani rybu.
Navíc nejsi král.
Ale budu.
Až dostanu tu mapu Velkého pásu.
V tom případě…
mě budeš muset porazit.
Tak to abychom začali.
Zeffe!
Fakt je to borec.
Gumová…
pistole!
Vstávej!
Na človíčka nejsi špatnej.
Ale tohle jsi podělal.
Teď z tebe musím udělat odstrašující příklad.
V baru jsem ti říkala, že nemám žádné kámoše.
Ale…
pravdou je, že si to nemůžu dovolit.
Protože jim vždycky akorát ublížím.
Nechápu, co je na tobě tak výjimečnýho.
Tak to pojď zjistit.
Ale no tak, rybáku.
Na víc se nezmůžeš?
Nemáš žízeň?
Počkej, Arlongu!
Mám ji.
Mám tu mapu.
Slíbila jsem ti ji a taky ji dostaneš.
Nami?
- Co to děláš? - Snažila jsem se ti to říct.
Nepatřím k tvojí posádce.
Chtěla jsem ti jenom ukrást tu mapu.
Tomu nevěřím.
Protože věříš jenom tomu, čemu chceš. To ale neznamená, že je to pravda.
Tady Nami je věrná členka mojí posádky.
Už spoustu let.
Tu mapu máme.
Tak pojď.
Ne, dokud nedojím.
Proč ztrácet čas zabíjením někoho, kdo snědl ďábelské ovoce?
Ať se o něj postará moře.
Kde je Nami?
Pryč.
Patří k Arlongově posádce.
Ne.
To není možné.
Pozor!
Pohov.
Mariňáci.
Při honbě za těmi piráty jste si všichni vedli skvěle.
Za vaši snahu o zatčení těch ničemů jsem na vás hrdý.
Dost jsem je ale podcenil.
I jejich odhodlání chlubit se svými zločiny.
Přestávají být pouhou nepříjemností
a my se podle toho zařídíme.
Naše mise se mění.
Už žádné hry.
Nebudeme se držet zpátky.
Slamáci ani jejich kapitán se nikdy nevzdají.
Nebudeme s nimi zacházet v rukavičkách!
Chytíme je!
A postavíme je před spravedlnost!
Nemusíš to dělat!
Zítra máme plno. Dva časy na večeři a k tomu brunch.
Mlč, nechci to slyšet.
- Co to do tebe vjelo? - Do mě?
Já jsem v pohodě, to ty pořád remcáš.
Jenom ti pomáhám uklidit.
Neprosil jsem se tě o to, tak koukej vypadnout.
Pingl ze mě nikdy nebude!
Když tu zůstaneš, nebude z tebe nic.
Nezachránil jsem tě, abys promrhal život na Baratie.
Nemůžu jen tak odejít.
- Proč ne? - Protože to tady beze mě nezvládneš.
Zase tolik si nefandi. Tvoje jídlo se nedá žrát.
Aspoň do všeho necpu oregano.
Já aspoň furt nežvaním o Pramoři.
Už jako usmrkanec jsi o něm pindal pořád.
Jestli pro tebe tolik znamená, běž ho najít.
Takže chceš, abych sekl s prací? Chápu to správně?
Tady na tebe nic nečeká!
Copak to nechápeš? Mít sen je super, ale musíš si za ním jít.
To víš, že mě poskok chce v posádce? Možná se k němu přidám.
Chceš svolení? Máš ho mít.
- Fajn! - Fajn!
Fajn!
Čau, Zoro.
Zmeškal jsi velkou rvačku.
Ti rybáci byli fakt tuzí.
Líbilo by se ti to.
A měli jsme skvělou večeři.
Seděli jsme u jednoho stolu
a poslouchali Usoppovy historky.
Akorát jsem to zpackal.
Přišel jsem o Nami.
A mapu Velkého pásu.
A teď možná ztratím i tebe.
Předtím jsem nevěděl, co ti říct.
Už jsem na to ale přišel. Je to strašně jednoduchý.
Potřebuju tě, Zoro.
Potřebuju…
aby ses…
probudil.
Hodláš mluvit dál, nebo mě necháš vyspat?
Zoro?
Zoro!
Takže nejsi mrtvý!
Teď si trochu přeju… abych byl.
Měl jsem fakt divný sen.
Zdálo se mi, že Nami odešla.
Odešla.
A je to moje chyba.
Ne, ty jsi nic špatného neudělal.
Zachoval ses jako kapitán.
Ale rozpadá se mi posádka.
Nerozpadá.
Já, Roronoa Zoro…
přísahám, že budu stát po tvém boku.
Od teď…
až do konce.
Dokud nenajdeme Velký poklad…
nebo cestou neumřeme.
Je mi jedno, kolik mariňáků, pirátů a mořských stvůr potkáme.
Vždycky budeš můj kapitán…
a já tvůj první důstojník.
Zoro!
Vůbec jsem se nebál.
Je naživu!
Říkal jsem jim, že se Slamákama se nezahrává!
Jo!
Zdrhali jako o život.
Zastrašil jsi je, jo?
- Náš obávaný kapitán Usopp. - Jo.
Takže co teď? Vyrážíme do Velkého pásu?
- Ne. - Myslel jsem, že hledáme Velký poklad.
Ten taky najdeme.
Až zase budeme kompletní.
Nejdřív…
poplujeme za Nami.
Ty sudy jsou plný sušenýho masa.
- Není to trochu moc? - Nezapomínej, s kým pluješ.
Pravda.
Prý sháníte kuchaře.
Jo! To si piš, že sháníme!
Vítej na palubě.
- Proč nabíráme číšníka? - Protože sami si neuvaříme ani vodu.
Spouštím plachtu!
Odvažte lana!
Hej, Sanji!
Dávej na sebe pozor.
Sbohem, Zeffe.
Celý ty roky…
jsem žil pod tvojí podělanou střechou a vařil tvoje blivajzy…
Zachránil jsi mi život!
Díky, že jsi to se mnou vydržel, staříku!
Nikdy na tebe nezapomenu!
Říkal jsi, že poplujeme za Nami, ale jak ji chceš najít?
Nemáme tušení, kde je.
Znám někoho, kdo to ví.
Nazdar, hoši!
Překlad titulků: Eliška K. Vítová