Forsiktig.
Forsiktig. Ikke mist ham.
Han er veldig tung.
Han har et veldig stort hode. Det er unaturlig stort.
Hva har det med saken å gjøre?
-Hører du meg? -Hvor er førstehjelpsskrinet?
-Har vi et førstehjelpsskrin? -Zoro?
Jeg fant bare dette. Hvor blør han fra?
Overalt.
-Vi trenger håndklær. -Og en lege.
Vi har ikke det.
Luffy!
Noen må dra tilbake til Baratie.
-Jeg er ikke sulten nå. -Ikke på grunn av mat.
Kanskje en av kundene er en skipslege.
Greit. En lege.
Vi trenger en lege.
-Hva gjør du? -Hakker gulrøtter.
Hvorfor gjør du det på kjøkkenet mitt? Jeg degraderte deg.
Ja, men Patty sover ut en brutal bakrus,
så hvis du ikke vil lage maten selv…
Greit.
Gulrøttene er for tykke.
Eggene er altfor bløte.
Remuladen din trenger mer oregano.
Oregano er for villmenn.
Hjelp!
Hjelp! Zoro trenger en lege.
Han slåss med en krigsherre og tapte.
-Han blør voldsomt. -Rolig, byssegutt.
-Jeg forstår ikke et ord av det du sier. -Vennen min dør.
Nærmeste lege er på Conomiøyene. En todagers tur.
Det er for langt.
Jeg kan ikke hjelpe. Håper han overlever. Hvor skal du?
-For å hjelpe vennen hans. -Du må lage brunsj.
Du har sagt at man må mate alle som er sultne.
Greit.
Gi meg kjøkkenknivene mine og en flaske whisky.
Og en hamachi fra kjøleren. Jo større, jo bedre.
En hamachi?
Bare gjør det.
Tuller du? Han trenger en lege.
Vil du redde vennen din eller ikke?
-Skal du sterilisere sårene med den? -Nei. Jeg sløser ikke god sprit.
Nydelig.
Nål.
Fiskeskinn.
Dette er et gammelt sjømannstriks.
Fiskeskinnet stopper blødningene og hjelper såret å lege.
-Vil han klare seg? -Han har mistet mye blod.
-Det kan være for sent. -Eller ikke.
Han har én fot i hver verden nå. Fanget mellom liv og død.
Dere må holde ham i vår verden.
Snakk til ham. Fortell ham historier. Syng sjømannsviser.
Selv om han ikke svarer, vet han at mannskapet fortsatt er med ham.
Mihawk. Hyggelig at du kunngjør deg selv.
Jeg tenkte at vi kunne snakke alene.
Tre av, kadett.
Ja, sir.
Hvor er han?
Hvor er Luffy?
-Jeg vet ikke. -Hva mener du?
Jeg lot ham gå.
Jeg ba deg om å ta ham med til meg.
Spar meg, viseadmiral. Jeg lystrer ikke ordre.
Ikke engang fra deg.
Som en av de syv krigsherrene
tjener du Verdensregjeringen.
-Uten vår immunitet… -Hadde jeg fortsatt gjort som jeg ønsker.
Ikke mer eller mindre.
Det jeg ønsker,
er å se hva som skjer med ham når han kommer inn i Grand Line.
Jeg lar ikke det skje.
Du har litt av en oppgave foran deg,
for den gutten er interessant.
Hvem vet?
Kanskje barnebarnet ditt finner One Piece.
Jeg spiser middag i salen i kveld.
Noe lukter deilig.
Jeg tenkte alle ville være sultne. Det er mye vi ikke brukte.
Aldri kast mat.
Hva er i veien? Liker du ikke fisk?
Jeg elsker fisk. Jeg må bare gjøre Zoros sverd klart.
Til han våkner.
Han er hardt skadet.
Det er mulig at han ikke våkner.
Zoro er den sterkeste krigeren jeg vet om. Han lar ikke en krigsherre slå ham.
Du må spise.
Vil du ikke ha fisk, er det T-benstek på kjøkkenet.
Eller kanskje du vil ha safranrisotto?
Jeg ville vanligvis tatt begge deler,
men jeg må gjøre klart Waddy Itchy Monkey.
-Hva? -Sverdet hans. Det har et navn.
-Hvorfor? -Vet ikke.
Han sa det var spesielt.
Kan du lage Zoros favorittmat, Sanji?
Ja visst. Hva liker han?
Han liker risboller.
Og øl.
Hva med risballer dynket i øl? Kan du lage det?
Jeg kan lage hva som helst. Bare si hva du vil ha.
Jeg vil at han skal spise. Slik at han får styrken sin tilbake.
Jeg vil også at han skal sove, så sårene kan leges.
Eller kanskje han bare trenger litt vann.
Etter all den slåssingen, må han være veldig tørst.
Men han er nok også trøtt, så…
Vi bør bare la ham hvile.
Å være kaptein er den tøffeste jobben i verden.
Zeff sa til meg
at å ta avgjørelser er det som skiller en kaptein fra resten av mannskapet.
Han var en av de beste piratkapteinene på havet.
Var Zeff pirat?
Kaptein for de fryktede kokkepiratene. De kalte ham "Zeff Rødfot",
fordi støvlene alltid var dekket av fiendens blod.
Hvordan møttes dere? Var du i mannskapet hans?
Ikke helt.
PASSASJERSKIPET ORBIT ØSTBLÅ, 9 ÅR TIDLIGERE
Sanji, skynd deg. Bordene rydder ikke seg selv.
Jeg jobber med veloutésausen min. Jeg må få rett tekstur.
Dette er et skip. Du vil aldri servere noe fancy.
-Jo, når jeg kommer til Allblå. -Hører dere det? Sanji skal til Allblå.
Det er ikke et ekte sted. Allblå fins ikke.
Jo, og en dag skal jeg finne det.
Det er en røverhistorie. Sett i gang med å rydde bordene.
Pirater! Vi blir bordet!
Pirater? Vi må ut herfra!
Veloutésaus.
Nei.
Trenger oregano.
Oregano er for villmenn!
Bra forsøk, lille aubergine. Hvordan vil du dø? Fort eller langsomt?
Jeg vil heller dø enn at du krydrer maten.
Har du laget den? Den er ikke så verst.
Bedre enn alt du kan lage, drittsekk!
Du har en skarp tunge.
Hva med at jeg kutter den av og steker den med grisefett?
Gjør som du vil, men jeg dør ikke her.
Ikke før jeg finner Allblå.
Allblå?
Hva vet den lille auberginen om Allblå?
Hva skjedde?
En storm.
Sank begge skipene våre.
Men mannskapet…
Alle er døde, bortsett fra oss.
Hva gjør vi?
Vi venter.
Vi håper at et skip ser oss før solen…
…bleker benene våre.
Dette er all maten vi har.
Spis sakte. Det er ikke mer etter dette.
-Hvorfor får du den største? -Jeg er tre ganger så stor som deg.
Vet du hva?
Du burde være takknemlig for at du får noe.
Gå til den andre siden og hold utkikk.
Jeg mener det. Ikke plag meg med mindre du ser et skip.
Forstått?
Er det forstått?
Gå!
DAG 2
DAG 3
DAG 25
Skip!
Skip! Hei!
Her, skip!
Kom igjen!
Skip!
Vær så snill!
Kom igjen, skip!
Nei!
Nei.
DAG 30
DAG 50
DAG 70
Gamlingen hadde dobbelt så mye mat.
Hvis han ikke gir meg mat, dreper jeg ham.
Jeg ba deg bli der.
Du har fortsatt mat. Du må gi meg litt!
Hvor er den?
Det er ingen mat. Hvordan er du fortsatt i live?
Beinet ditt. Hva har skjedd?
Har du spist det?
Ditt eget bein?
Du ga meg all maten. Hvorfor?
Hvorfor gjør du det for en fremmed?
Fordi, lille aubergine…
…jeg har lett etter Allblå…
…hele livet.
Men nå er tiden min omme.
Du har samme drøm som meg.
Tro meg,
Allblå
er ekte.
Det er ekte.
Hvis jeg ikke kan finne det,
kan kanskje du.
Så du må leve videre.
Og du må oppfylle den drømmen.
For oss begge.
Aner dere hvordan det er?
At noen mister et lem for å redde livet ditt?
Jeg gjør faktisk det.
Vi var der i 85 dager.
Han kunne ha latt meg dø på den steinen.
I stedet oppførte han seg som en kaptein. Han tok en vanskelig avgjørelse.
Jeg hadde spist armer og bein for å redde Zoros liv.
"I et land i de nordlige havene,
var det en oppdagelsesreisende ved navn Mont Blanc Noland.
Historiene hans var alltid store eventyr som hørtes ut som løgner.
Noland sa til kongen at han fant en by av gull,
men da kongen skulle hente skatten,
var byen borte,
og de fleste av kongens soldater omkom på reisen.
Noland ble dømt til døden, men han fortsatte å lyve til kongen sin,
og insisterte på at gullbyen sank i havet.
Og…
…selv om ingen trodde ham,
sluttet han ikke å lyve før han døde."
Stakkars.
Kan du forestille deg det? Å miste en hel by med gull?
Jeg tror ikke at det var poenget.
Historier kan ha forskjellige poeng.
Hvorfor måtte kongen drepe ham?
Når man har ansvaret, må man noen ganger ta tøffe avgjørelser.
-Hvorfor sier alle det? -Fordi du kunne ha reddet Zoro.
Han trengte ikke å slåss, men du lot det skje.
Hvorfor stoppet du ham ikke?
-Jeg trodde ikke han kom til å tape. -Du kunne fått ham til å skifte meningen.
-Det hadde jeg aldri gjort. -Vil du heller se ham slik?
Han kan dø.
Jeg ville gjort alt for å redde ham.
Alt.
-Bortsett fra å stå i veien for hans drøm. -Vi vokser fra drømmene våre.
Mener du det? Har du ikke en drøm?
Jo. Akkurat nå er det at Zoro ikke skal dø i sengen min.
Er det ikke noe du ønsker?
Noe mer.
Mer enn noe annet i verden.
Ikke alle får følge drømmene sine.
Kadett.
-Beklager alt dette. -Du hadde nok dine grunner.
Du vet vel allerede grunnen?
-Jeg hørte ikke… -Du vet at Luffy er mitt barnebarn.
Jeg prøvde å lære ham opp i årevis. Prøvde å gjøre ham til marinesoldat.
Han motarbeidet meg hele veien. Hørte ikke etter.
Lærte ikke. Samarbeidet ikke.
Du er en eksemplarisk kadett. Dere to kunne ikke vært mer ulike.
Sir.
Jeg har tilbragt tid med Luffy. Jeg vet hvordan han tenker.
Jeg også. Hva er poenget ditt?
Luffy er annerledes.
Han følger ikke reglene.
Han tenker selv, samme hva folk sier.
Det er min feil. Jeg var for mild.
Det hadde ikke spilt noen rolle.
-Luffy vet nøyaktig hva han er. -Hva er det?
En pirat.
Luffy har alltid vært pirat. Han vil alltid være pirat.
Du kan sende leiemordere, men han vil aldri endre seg.
Han dør heller.
Hva foreslår du?
-At jeg lar ham være en idiotisk pirat? -Ville det vært så ille?
Kanskje du har rett.
Kanskje jeg har håndtert dette feil.
Få marinesoldatene på dekk. Jeg taler under ettermiddagsvakten.
Ja, sir.
Hvem er sultne?
Velkommen til Baratie. Hvordan kan jeg tjene dere?
Tjene?
Interessant ordvalg.
Dere har mat her, ikke sant? Vi vil spise.
-Vi har dessverre ikke flere bord… -Jeg ser flere bord.
Sitt ned!
Ingen går.
Bortsett fra deg.
La oss nyte vårt siste måltid sammen.
Hvem er du, gamle gubbe?
Jeg heter Zeff.
Jeg eier stedet.
Jeg er Arlong.
Jeg eier Østblå.
Ingen eier havet. Ikke engang en fiskemann.
Det endrer seg nå. Når du gir meg det jeg vil ha.
Hør etter. Jeg ser etter en pirat i stråhatt.
Han kaller seg Luffy.
Han har noe som tilhører meg.
Stråhatt, sier du?
Nei.
Høres ikke kjent ut.
La meg lage mat til deg.
Alt du vil ha fra menyen, gratis.
Jeg har allerede mat.
Finner du ikke gutten med stråhatten før jeg er har spist opp,
havner kanskje noen av disse fine folka her på menyen.
-Hvordan går det med ham? -Han har ikke sagt et ord.
Sa ikke Zeff at vi skulle snakke til ham? Fortelle ham historier?
Hva skal jeg si?
Det som faller deg inn.
Bare bruk magefølelsen.
Magefølelsen har ikke vært så god.
Vel…
…da vet han at det er deg.
Hva har du å tape?
Hei, Zoro.
Hva skjer?
Jeg ville bare fortelle deg at…
La meg prøve igjen.
Jeg skal bare…
Hei, Zoro.
-Det er… -Luffy!
Luffy!
Arlong-piratene er på Baratie. Vi må dra nå.
Hva? Hvorfor skal vi dra?
De leter etter deg.
-Meg? -Og kartet.
De ødelegger restauranten hvis Zeff ikke overgir ham.
-Hvor skal du? -Baratie er i fare. Jeg må dra dit.
-Jeg blir med. -Hørte du ikke hva jeg sa?
De jakter på deg. Vi må flykte!
Jeg er enig med Nami. Jeg vil ikke tråkke noen på finnene…
Jeg blir. Vi skal beskytte stedet.
-Det er ikke din kamp. Hvorfor gjøre det? -Du matet oss.
Jeg kjenner dem. Arlong har Østblås høyeste dusør.
-Du vil ikke kødde med ham. -Han køddet med oss først.
Vær så snill.
-Vær så snill. -Uskyldige skal ikke lide på grunn av meg.
Hvis de er ute etter en kamp,
skal vi gi dem det.
Bli på skipet og beskytt kartet.
Det er trygt hos deg.
Hva er i veien?
Har du aldri sett en fiskemann spise?
Det er fordi du ikke kjenner noen fiskemenn.
Bortsett fra de som reparerer skipet eller vasker ditt hus.
-Jeg har ingenting imot dere. -Det er synd.
Fordi jeg har alt imot dere.
Svake, sutrete mennesker!
Dere skjønner,
de fleste fiskemenn ville gledelig sittet ved samme bord som et menneske.
De vil behandles som likeverdige.
Men dere våger å synke så lavt.
Alle vet at vi ikke er likeverdige.
Fiskemenn er bedre enn mennesker på alle måter.
Sterkere, raskere,
sultnere.
Er du ikke enig?
Hvem av dere er Arlong?
Hvem spør?
Jeg heter Monkey D. Luffy.
-Jeg hører at du leter etter meg. -Ja, det gjør jeg.
Så dette er piraten jeg har hørt så mye om?
Jeg ventet noen større.
Jeg også.
Vet du hvem jeg er, gutt?
Jeg heter Sagen Arlong.
Selv marinesoldatene flykter fra meg.
Det sier meg ikke noe. Hvordan fant du meg?
En gammel venn hjalp meg.
Hei, Stråhatt. Har du savnet meg?
Burpy?
-Hva gjør du her? -Det var ikke mitt førstevalg heller.
Men disse fine fiskemennene overtalte meg til å peke dem i riktig retning,
og det er ikke lett uten hender.
-Hvordan fant du meg? -Jeg sa det til deg.
Jeg har øyne og ører overalt.
Stereo!
Lyttet du hele tiden?
-Har du hørt alt? -Alt.
Det ble fort kjedelig. Dere idioter aner ikke hva dere gjør.
Hei, kan du klø meg bak øret?
Beklager.
Kom igjen! Vær grei med klovnen.
Nei, ikke tilbake i sekken. Det er så mørkt, vått og sandete.
Hør her.
Jeg vil ha kartet mitt,
sammen med halvparten av alt du plyndrer som tributt.
Hvis du bøyer deg for meg, lar jeg deg kanskje tjene i mitt rike.
-Ingen mann eier meg. -Jeg er ingen mann.
Eller fisk.
Du er ingen konge.
Det blir jeg, når jeg får Grand Line-kartet mitt.
Da…
…må du slåss om det.
La slåssingen begynne.
Zeff!
Veldig god fighter.
Gummipistol!
Reis deg!
Ikke verst for et menneske.
Stor tabbe.
Nå må jeg gjøre et eksempel ut av deg.
Jeg fortalte deg at jeg ikke hadde venner.
Sannheten er at jeg ikke kunne tillate meg selv å ha venner.
Jeg sårer alltid de som står meg nærmest.
Jeg vet ikke hva som er så spesielt med deg.
Kom og finn det ut.
Kom igjen, fiskefyr.
Er det alt du har?
Hva med en drink?
Arlong, vent!
Jeg har det.
Jeg har kartet. Jeg har det til deg, akkurat som lovet.
Nami?
-Hva gjør du? -Jeg prøvde å si det, Luffy.
Jeg var aldri i mannskapet ditt. Jeg ble bare med for å stjele kartet.
Det tror jeg ikke på.
Det er fordi du bare tror det du vil tro. Det gjør det ikke sant.
Søster Nami er et lojalt medlem av Arlong-piratene.
Det har hun vært i årevis.
Vi har kartet.
La oss dra.
Ikke før jeg er ferdig med måltidet.
Hvorfor kaste bort tiden din på å drepe en djevelfruktspiser?
La havet gjøre det for deg.
Hvor er Nami?
Hun er borte.
Hun er i Arlongs mannskap.
Nei.
Hun kan ikke være det.
Giv akt!
På stedet hvil.
Marinesoldater.
Dere har gjort en enestående jobb i jakten på piratene.
Jeg er stolt av deres innsats for å pågripe disse forbryterne.
Jeg undervurderte deres viljestyrke.
Deres besluttsomhet til å skryte av sine ulovlige aktiviteter.
De begynner å bli mer enn en plage
og må behandles som det.
Oppdraget vårt har endret seg. Ingen flere halvhjertede forsøk.
Ingen flere lette mål.
Stråhattene og kapteinen deres vil aldri overgi seg.
Så hanskene tas av!
Vi skal fange dem.
De vil bli stilt til ansvar!
Du trenger ikke rydde.
Vi har fullt hus i morgen. To middagsserveringer og brunsj.
Jeg vil ikke høre dette.
-Hva er problemet ditt? -Mitt?
Det går bra med meg. Det er du som har et problem.
Jeg hjelper bare til.
Ingen har bedt deg om det. Kom deg ut av restauranten.
Jeg skal ikke være kelner.
Du blir ikke noe om du blir her.
Du skal ikke kaste bort livet på Baratie.
Jeg kan ikke bare dra.
-Hvorfor ikke? -Du kan ikke drive stedet uten meg.
Spar meg, lille aubergine, matlagingen din suger.
Jeg drukner ikke alt i oregano.
Jeg sutrer ikke om Allblå.
Du har snakket om det siden du var en snørret liten drittunge.
Hvis det betyr så mye for deg, finn det.
Vil du at jeg skal gi meg?
Du gir opp hvis du blir her!
Det er én ting å ha en drøm. Det er noe annet å følge drømmen.
Byssegutten ba meg bli med i mannskapet. Kanskje jeg sier ja.
Du har min tillatelse.
-Greit! -Greit!
Greit!
Hei, Zoro.
Du gikk glipp av en stor kamp.
Fiskemennene var tøffe.
Du hadde elsket det.
Vi spiste en god middag.
Alle satt sammen og hørte på Usopps historier.
Jeg rotet det til.
Jeg har mistet Nami.
Jeg mistet Grand Line-kartet.
Kanskje jeg mister deg også.
Jeg visste ikke hva jeg skulle si før, men jeg vet det nå, og det er så enkelt.
Jeg trenger deg, Zoro.
Jeg trenger
at du våkner opp.
Skal du fortsette å snakke, eller la meg sove?
Zoro?
Zoro!
Zoro, du er ikke død!
Akkurat nå skulle jeg ønske at jeg var det.
Jeg hadde en merkelig drøm.
At Nami dro.
Hun gjorde det.
Det er min skyld.
Nei. Du gjorde ikke noe galt.
-Du oppførte deg som en kaptein. -Mannskapet går i oppløsning.
Nei da.
Jeg, Roronoa Zoro…
…lover å stå ved din side,
fra nå av og til slutten.
Til vi finner One Piece
eller dør i forsøket.
La marinen komme, eller piratene eller sjøuhyrene.
Du er kapteinen min, Luffy,
og jeg er din overstyrmann.
Zoro!
Jeg var ikke bekymret.
Han er i live!
Jeg sa til dem: "Ikke kødd med Stråhattene!"
Ja!
De svømte for livet.
Skremte du dem bort?
-Den store kaptein Usopp. -Ja.
Hva gjør vi nå? Setter kursen mot Grand Line?
-Nei. -Men vi skal lete etter One Piece.
Det skal vi.
Vi klarer det ikke uten hele mannskapet.
Først…
…skal vi lete etter Nami.
Mye tørket kjøtt i tønnene.
-Har vi tatt med for mye? -Vet du hvem du seiler med?
Ja.
Jeg hørte at dere trenger en kokk.
Ja! Det gjør vi!
Velkommen om bord.
-Hvorfor tar vi med kelneren? -Vi klarer ikke koke vann.
Senker seilet!
Kaster loss.
Hei, Sanji!
Hold føttene tørre.
Farvel, Zeff.
I alle disse årene jeg har bodd med deg og laget mat på din elendige restaurant…
Jeg står deg evig i gjeld!
Takk for at du holdt ut med dritten min i alle disse årene.
Jeg glemmer deg aldri, Zeff!
Vi skal lete etter Nami, men hvordan skal vi finne henne?
Vi vet ikke engang hvor hun er.
Jeg kjenner noen som vet det.
Hallo, gutter!
Tekst: Veronika Mathisen