МІСТО МУШЕЛЬ, 153 БАЗА ДОЗОРУ
Пірати! Вони надто сильні!
Вставай!
Швидше!
Бігом!
Які ж ви нікчеми.
І не кажи.
Я знав, що у Східному Морі самі тюхтії, але ж не настільки.
Заляпалася дозорчою.
Яка нудьга.
Навіщо нас послали в цю глушину?
Ми повинні все перевірити, Пані Валентино.
Вартових на двері!
Командувачу Ріпере!
Зовнішню лінію оборони прорвали. Пірати увійшли на базу.
Пригадайте присягу.
Ми стоїмо на сторожі справедливості і не відступимо.
Чи не забагато зброї в руках?
Досе Флер.
До бою!
Де ви тримаєте мертвих?
Схоже, нам потрібен новий Пан 7.
Або хоча б
Пан 3,5.
-Яка прикрість. -Що саме?
Що загинув один з наших агентів,
чи що паскудник, який це зробив,
відхилив запрошення Бароко?
-І те, й інше. -Пан 0 не зрадіє.
Мабуть, ні.
Добре, що в нього є ми.
Це робота Ророноа Зоро?
Бувай, любчику.
Треба його знайти.
Він…
Він зник. Його капітан напав на базу і звільнив його.
Вони втекли і прямують до Великої Смуги.
Мисливець на піратів став піратом?
Дивина.
Хто цей капітан?
РОЗШУКУЄТЬСЯ — ЖИВИЙ АБО МЕРТВИЙ МОНКІ ДІ ЛУФФІ
Монкі Ді Луффі.
Цікаво.
Де він?
Як невиховано!
Я використовував той перець.
Усоппе, у тебе свої інструменти. У мене свої.
Я ж не беру твої гумки
і не роблю з них суфле.
Бо це було б паскудне суфле.
Але ці нові перцеві бомби
найкращі в потужному арсеналі капітана Усоппа.
Маю надію, ті бомби їстівні, бо в мене закінчуються продукти
через апетит Луффі і ті твої штучки.
Тобто геніальні винаходи?
Я дивуюся, що взагалі щось готую.
До речі, проблеми не лише на кухні.
Бракує засобів для ремонту корабля, медикаментів.
Звучить дорого.
Але необхідно.
Треба йти до Намі.
Намі, золотце, сьогодні на обід восьминіг із чорним перцем.
Дякую, Санджи.
Тобі восьминіг, а мені канапка з яйцем.
Ти, як завжди, перевершив себе.
До твоїх послуг.
Але як на восьминога з чорним перцем бракує перцю.
Здається, я знайшла найкращий шлях до Великої Смуги.
Ми поруч, але попереду небезпечний прохід.
Схоже, цей водний шлях проходить через Червону Смугу.
Я не штурман,
але хіба перепливти відкритий океан не безпечніше,
ніж пертися крізь гору? Він з'єднується з Великою Смугою.
Добре, що ти не штурман, бо нам був би гаплик.
Це Тихий Пояс.
Припускаю, його так назвали не через легкий маршрут.
Ні, через тихі води і відсутність вітру.
Входиш у Тихий Пояс — вітрила миттєво обвисають.
Ніщо їх не зрушить.
Мертві води.
-А також розсадник морських королів. -Так. Не треба туди.
Якось я вбив кількох.
-Ми не ладнаємо. -Може, заскочимо в Логгород?
Начебто безпечна місцина.
Я не проти.
Логгород — найбільший осередок дозорчих у Східному Морі.
Не треба туди. Рушаймо просто до Великої Смуги.
Ні, десь тут мають бути безпечніші острови.
Не схоже.
Нам бракує продуктів і всього іншого.
Це наш останній шанс поповнити запаси.
Заходити у Велику Смугу неготовими небезпечно, і ми неподалік.
-Може, ми могли б… -Ти вперше вільна.
-І заслужила купити собі щось гарне. -Ні.
Ні.
Не ведися.
Я не проти скупитися.
-Так! -Що? Качка б тебе копнула, Санджи!
Твій шарм, виразне підборіддя і блакитні очі.
Нам потрібен хтось, хто вправив би… Зоро!
Підтримай мене. Санджи і Намі хочуть скупитися на острові дозорчих,
що, на мою думку, тупо, бо ми з Луффі в розшуку.
Ти ж згоден зі мною?
-Скупитися? -Так. Уявляєш?
-Гарна ідея. -Що?
Мені треба ще два мечі.
Після добрячого прочухана від Мігока?
-Замовкни! Тебе там не було. -Я все бачив.
Вибач, Усоппе. Ще один голос за Логгород.
-Це ще не кінець. Де Луффі? -А ти як думаєш?
Агов, Луффі! Збори команди.
РОЗШУКУЄТЬСЯ — ЖИВИЙ АБО МЕРТВИЙ МОНКІ ДІ ЛУФФІ
Іду!
Здоров. Що таке?
Луффі!
Я завжди поважав тебе як капітана.
Настав час сказати тобі своє слово, інакше нас уб'ють.
Тобто?
Треба зробити зупинку.
Ми пливемо до Великої Смуги, де я знайду Єдиний Скарб…
І стану королем піратів.
Ми теж цього хочемо, Луффі,
але мусимо зупинитися в Логгороді й поповнити запаси.
-А що в Логгороді? -Смерть!
Я цього не хочу.
Мені потрібні нові мечі.
Добре. Це допоможе зі смертю.
І потрібна їжа для майбутньої подорожі.
Ще краще.
А ще
там стратили Ґолда Роджера.
Місце, де народився і помер король піратів.
Де народилася легенда про Єдиний Скарб.
Ти ж хочеш побачити, правда?
Аякже!
А ти думав, ми оминемо Логгород.
Що ж, Пірати Бриля, курс на…
Куди? Гаразд.
Курс на Логгород!
ЛОГГОРОД
ДЕНЬ СТРАТИ
Віцеадмірале.
Щиро перепрошую.
Такі умови не годяться для короля піратів.
Не я вигадав це прізвисько.
Монкі Ді Ґарп.
Герой Долини Богів.
Людина, що схопила Ґолда Роджера.
Неабияке досягнення.
Коли наступний парад?
Сьогодні пізніше.
І я зайняв тобі особливе місце.
З усіх битв, у яких ми брали участь, Ґарпе,
наші словесні перепалки мені найбільше до вподоби.
А мені — ні.
Моя улюблена — коли я розгромив тебе у Великій Смузі.
Так.
У бою дізнаєшся, чого варта людина.
Брязкіт сталі.
Кров, що стікає з пальців,
каже, що в людини в серці.
І на душі.
Ми пережили багато битв.
Я тебе знаю, Ґарпе.
Я тобі довіряю.
Довіряю так, наче своєму товаришу.
Ось чому в мене до тебе останнє прохання.
У мене є син.
Знайди його, подбай про нього, бережи його.
Чому ти просиш мене?
Бо син не повинен
страждати через гріхи батька.
І чому ти думаєш, що я це зроблю?
Бо ти хороша людина.
Хороша людина, яка веде тебе на шибеницю.
Це правда.
Та я вірю, що з моїм сином ти так не вчиниш.
У моєму житті настає ніч, а в нього світанок.
Тільки початок.
Ти прокляв мене востаннє.
Це ще не кінець, Ґарпе.
Піратству ще не кінець.
Кінець.
Ого, ми справді тут.
Так багато людей.
Погляньте на це!
Логгород.
Місто початку і кінця.
Тут усе почалося.
Полювання на Єдиний Скарб.
Тут творилася історія!
У них, мабуть, якесь свято.
СТРАТА ҐОЛДА РОДЖЕРА
На честь страти Ґолда Роджера.
Свято? Не буде як сховатися.
Поводьмося розсудливо і не привертаймо зайвої уваги.
Хочу побачити ешафот.
Аякже.
Санджи, ідіть з Луффі купувати їжу.
Спочатку їжа, потім ешафот.
Правильно! Їжа вбереже його від проблем.
Я піду в модний квартал.
Зоро, ти йдеш по нові мечі?
Мені потрібні гроші.
А я тут до чого?
Кухарю ти дала.
Я купую їжу для всіх.
Більше мечів — теж для всіх.
Я б усе віддала за ще одну дівчину в команді.
Бери, але повернеш.
З великими відсотками.
А як забракне?
Торгуйся. Продавці ставлять одну ціну, а продають за іншу.
Торгуватися.
Добре.
Купіть, що треба, і вертайтеся на корабель.
Я піду з Намі.
Дівчина у великому місті потребує захисту.
Мій герой.
Зустрінемося тут.
І пам'ятайте: тут багато дозорчих, тому не привертайте…
-Привіт, Логгороде! -Луффі, зачекай.
…уваги.
Чого стоїте?
-Вивантажуйте здобич. -Так, капітане Смокер.
Ви… Ви впіймали Козе з Так-піратів.
Його партнер, на жаль, не зміг приєднатися.
Жоден пірат від мене не втече.
-Де Ташигі? -Я її сьогодні не бачив.
Ох ця дівчина.
У цю пору року в Логгороді наплив піратів. Треба бути напоготові.
Киньте покидька у в'язницю.
Я на патрулювання.
Паняночки.
Так приємно нарешті щось собі купити.
Так. Ти багато накупила.
Проігнорую коментар заради твого ж блага.
Треба якось замаскуватися.
О, так.
Підійде.
ІСТОРИЧНИЙ АТЛАС СХІДНОГО МОРЯ
Класна книга.
Так, це…
Це атлас Східного Моря.
У мене був такий, коли я була мала. Якийсь час.
-То купи. -Що? Ні.
Ні, я сама маю малювати мапи, а не використовувати чужі.
Так, але це дещо на згадку, з чого ти починала.
І колись, коли намалюєш мапу світу,
поглянеш на цю і побачиш, наскільки твоя краща.
Твоя правда.
Приємно буде згадати, звідки ми.
Ти теж маєш зробити щось для себе.
Щось, що допоможе тобі згадувати дім, перш ніж ми його залишимо.
У мене було небагато речей у дитинстві.
Нема що й згадувати.
Ну, може, не щось.
А когось.
Ой-йой!
-Вибач. -Ні, це я винна. Я така роззява.
Куїна.
Що-що?
Нічого.
Ти схожа на декого, кого я знав.
Дякую за допомогу.
Може, і я тобі допоможу? Здається, ти заблукав.
Я не заблукав!
Я чудово орієнтуюся.
Добре.
Туди.
Я йду туди.
Це був…
Ну ж бо.
Ось так.
Вітаю, мій юний друже.
Чим можу допомогти в цей чудовий день?
Мені потрібні мечі.
Звісно. Ти прийшов туди, куди слід.
У нас є старі й нові мечі. Найкращі мечі у Східному Морі.
Будь-що гостре, чого душа забажає, можна купити тут.
Що я на це куплю?
Мотлох он там.
Друже! Чекай.
Меч у тебе на поясі…
Можна глянути?
Ні, нічого особливого. Помилився.
Вибач.
Але…
Він у непоганому стані
і, можливо, компенсує брак фінансів.
Я дам тобі за нього 200 000 беррі.
Він не продається.
Чотириста тисяч.
І…
дозволю вибрати будь-які три мечі.
Це торг?
750 000 — остання пропозиція.
Візьми меч на верхній полиці і будь-що, що зможеш винести.
Я знала, що впізнала його!
Вадо Ічимондзі.
Один з 21 меча високого класу.
-А ти знаєшся на мечах. -Це моя пристрасть.
Ніколи не думала, що побачу такий на власні очі.
Добрий колекціонер заплатить тобі десятки мільйонів.
Вітаю, Мацу.
Ташигі, моя улюблена клієнтка.
Я прийшла забрати Шиґуре.
Авжеж. Піду принесу. Триста беррі, будь ласка.
Минулого тижня було 200.
Інфляція — ще те стерво.
Іппонмацу найкраще доглядає за мечами,
звертайся за потреби.
Я приношу Шиґуре щотижня.
Краще довірити цю важливу справу професіоналу.
Оскільки ти багато знаєш про мечі,
допоможеш вибрати?
Авжеж!
Подивимося.
Тут тобі нічого не треба.
Вони страшенно тупі або зламаються раніше, ніж замахнешся.
Найкращі мечі створені не лише для бою.
Це витвори мистецтва.
Історія.
У кожного своя легенда. Характер. Мета.
І цінник.
А він що тут робить?
Що це?
Це Сандай Кітецу.
-Класна назва. -Тобі не потрібен цей меч.
Він проклятий.
Сандай Кітецу — третій у роду чудових, але злощасних мечів.
Навіть відомі мечники, які володіли мечем Кітецу, трагічно закінчили.
Божевільна мечниця має рацію.
Більшість мечників не наважиться користуватися Кітецу.
Я давно хотів його позбутися, але боюся прокляття.
Вибач, синку, але я не можу тобі його продати.
То перевірмо, що сильніше:
моя воля
чи прокляття меча.
Якщо я виграю,
продаси його мені.
Що ти…
Я беру.
І ще один.
Чекай.
Зачекай тут.
Санджи!
Тут стільки їжі зі Східного Моря, якої я ще не куштував!
Хочеться з'їсти все.
Розумію. Приємно поласувати знайомими смаколиками перед від'їздом,
але подумай про все, що ми скуштуємо, коли доберемося до Великої Смуги.
Я постійно про це думаю.
Що?
Що це таке?
-Це блакитний слоновий тунець. -Так.
Насправді вони родом із Південного Моря.
А ти молодець! Свою справу знаєш.
Я трохи експериментував.
Він найкращий кухар у Східному Морі.
Якщо хочеш, він твій. Усе одно останній.
Ресторан «Бараті» забрав у мене майже все.
Додають нову страву в меню. Соте з блакитного тунця.
Схоже на твою страву.
Це і є моя страва. Стариган украв її і додав до меню.
Мабуть, Зеффу сподобалося.
Мабуть, так.
Тоді мені доведеться і далі вражати його. Я візьму цього красеня.
Що ще в тебе є?
Іди за мною.
Луффі, побудь тут.
І тоді вежа впала.
А село влаштувало свято на мою честь за порятунок.
Я тут недовго, а це вже мої найшаленіші пригоди.
Поки ти отримаєш це повідомлення,
ми будемо у Великій Смузі.
І я мимоволі трішки…
нервуюся.
Але я потрібен команді!
Капітан не може підвести своїх людей.
Не знаю, що б вони без мене робили, Кає.
Вона теж за тобою сумує, Усоппе.
З дороги, дамочко.
Щось загубив?
Віддай гаманець, злодійко.
Хотіла б я тебе так назвати, але ти не злодій.
Ти не знаєш, про що говориш. Я тут усім заправляю.
Тому на вулицях так безпечно. Дати пораду?
Ні.
Можливо.
Краще обирай жертву.
Шукай бовдура, який відволікся чи заблукав.
Відведи його подалі.
Замани якоюсь обіцянкою.
А коли втратить пильність,
бери що хочеш.
Байдуже.
Мені не потрібні поради від тебе.
Щасливого полювання!
-Хто це був? -Якийсь новачок.
Що таке?
Тиск змінився.
Насувається шторм.
Хіба? Не схоже, що буде дощ.
Шторм — це не лише дощ.
У повітрі статика. Треба знайти інших.
І забиратися звідси.
Це Юбаширі.
Моя крамничка невелика, але…
це найкращий меч, який у мене є.
Сімейна реліквія.
Чорний лакований меч тачі з вирізьбленим лезом.
Один із 50 мечів майстерного класу.
У мене обмаль грошей, я ж казав.
Я не прошу грошей.
Бери.
І пробач мені,
що хотів тебе обдурити.
Просто…
Я вже дуже давно
не зустрічав гідного мечника.
І, як кажуть,
меч
обирає власника.
Я молитимуся за твої звершення.
Дякую за допомогу.
Маю надію, ще зустрінемося.
Сподіваюся.
Агов, дивися.
Перепрошую. Я шукаю ешафот.
МИ ЗАЧИНЕНІ
Ви знаєте, де ешафот?
Зникни.
Добре.
Ти знаєш, де ешафот?
Не зважай.
Я повернуся, коли доспіваєш.
Привіт, жертво.
Тобто, друже.
Часом не шукаєш ешафот, де стратили Ґолда Роджера?
Шукаю.
Тобі пощастило. Я саме туди йду.
Я Бартоломео.
І я знаменитий у цьому місті
своєю гостинністю.
Як це бути знаменитим?
Я тобі все розповім.
РОЗШУКУЄТЬСЯ — ЖИВИЙ АБО МЕРТВИЙ МОНКІ ДІ ЛУФФІ
Глянь! Он там.
Король піратів помер там.
Мені начхати на нього.
Дозорчі щороку здіймають галас, щоб нагадати нам про правила.
Спіймають — помреш.
Тут почалася Велика ера піратів.
Тому ти так хочеш побачити це місце?
Усе, що я зробив,
усі місця, де побував —
усе почалося тут.
Я хотів побачити це на власні очі.
А в тебе немає мрії?
Я ніколи про це не думав.
Агов!
РОЗШУКУЄТЬСЯ МОНКІ ДІ ЛУФФІ
Скучив, засранцю?
А ти хто такий?
Багет.
Я Баґґі!
Це ж Баґґі.
Ти знаєш моє ім'я, засранцю гумовий.
-Я так і сказав. -Я клоун Баґґі.
Ти не так сказав. Боже, я й забув, як ти дратуєш.
А хто тут у нас?
Дай вгадаю. Новий член команди?
Ти, мабуть, корабельний… стиліст?
Хотів покепкувати, але мені до вподоби твій стиль.
-Може, підеш до нас? -Він тутешня знаменитість.
Його звати…
Я ніхто.
Я не причетний до нього, до тебе чи до будь-якого іншого пірата.
Я пішов.
Чекай. Куди ти так поспішаєш, друже?
Я люблю залучати глядачів.
Чого тобі треба?
Як ти мене знайшов?
Я знав, що ти прийдеш сюди.
Тебе тягне сюди, як обшарпаного метелика до полум'я.
Але метелик завжди погано закінчує.
О, тепер бачу!
Старий Шанксі гоцає тебе на колінах,
забиває голову історіями про страту Ґолда Роджера
і мріє,
що колись ти будеш стояти в його тіні.
Це твоя чергова вистава?
Ні. Сьогодні не вистава.
Сьогодні
урок.
І тут твоя жалюгідна маленька подорож добігає кінця.
Шкода, що твої друзі не побачать.
Але тобі пощастило —
я привів своїх друзів.
Зозулько!
Я тобі не зозулька, клоуне.
Альвіда?
Її ім'я ти пам'ятаєш?
Ти бачив її лише раз.
Я дуже довго про це мріяла, Брилю.
Так, ми давно не бачились.
Як корабель?
Ти його спалив.
Авжеж.
Мушу йти, народ. Велика Смуга кличе.
Ти не вийдеш звідси живим.
Хочеш битися?
Спробуй свій найкращий удар.
Добре.
Гум-Гум…
Пістолет!
Як ти це зробила?
Хто ви такі?
Вона крута, скажи? Мені пощастило.
Двічі цей трюк не пройде.
Уже ні.
Я з'їла Слизь-Слизь Плід.
Усе, що в мене кидають, зісковзує.
Мені байдуже до твого диявольського плоду.
Ти мене не здолаєш.
Це ми ще побачимо.
Я капітанка Булава Альвіда,
найсильніша і найбезжальніша піратка Східного Моря,
і я помщуся.
Слизь-Слизь Сліди!
-Наш вихід! -Беріть наручники.
-Гаразд, пропустіть, дурбецали. -Ти нікуди не підеш!
Я почуваюся
дивно.
У голові паморочиться.
Це тому, що твої нові браслети зроблені з морського каменю.
Не чув про такі?
Це елемент з усіма властивостями самого моря.
Він висмоктує твою нестерпну енергію.
А найкраще те, що зводить нанівець усі сили диявольського плоду.
Як морська вода.
Тож ти нікуди не втечеш і відсічі не даси.
Не спи, друже.
Ти ж не хочеш проґавити, що буде далі.
Капітане Смокер!
Біля ешафота помітили піратів.
Оточіть територію.
-Чекати мого приходу. -Слухаємося.
Пробачте, будь ласка.
Вибачся перед капітаном.
Мої штани з'їли твоє морозиво.
Цього разу купи більше.
Дякую, пане!
Ходімо додому. Ходімо.
-Ви теж чекаєте на морозиво? Ідіть! -Так, капітане Смокер!
Капітане!
Ти спізнилася, унтерофіцерко.
-Вибачте, я просто… -Мені байдуже.
Ти неправильно застібнула ґудзики.
Куди ми йдемо?
Виконувати нашу роботу.
-Вони там. -Можливо.
Де вони?
Зоро!
Ти дістав мечі.
Ось твої гроші.
Не знадобились.
-Ти нікого не вбив? -Ні.
Я торгувався.
Добре.
Ти все ще винен мені відсотки.
Дуже гарні мечі. Тобі їх просто дали?
Так, щось таке.
Підозріло.
Слухай, насувається шторм.
Сильний. Треба вертатися на «Меррі».
-Санджи! Ти купив усе, що треба? -Так.
Я все відправив на «Меррі», крім цього красеня.
Я не спущу з нього очей.
Де Луффі?
Я думав, він уже повернувся.
Ти його загубив?
Про рибу він пам'ятає, а про капітана забув.
Ми знаємо, де він.
Якщо з ним щось станеться, я випробую новий меч на…
Досить!
Треба його знайти.
Куди це всі йдуть?
-Вибачте. -Пірати біля ешафота.
-У них сила диявольського плоду. -Луффі!
Друзі пірати,
жителі Логгорода,
цей бовдур, відомий як Монкі Ді Луффі, звинувачується ось у чому.
Він знищив мій корабель,
викрав мого дорогоцінного Кобі
і налаштував його проти мене.
А найгірше — посмів називати себе майбутнім королем піратів.
Єдиний справедливий вирок —
смерть.
Так!
Як твій адвокат,
раджу довіритися мені.
Друзі,
шановні диваки та жителі Логгорода,
вислухайте мене.
Луффі — пришелепкуватий малий засранець?
Так.
І чи варто нам усім відчувати сором,
що він якимось чином став найбільш розшукуваним піратом Східного Моря?
Звісно.
Так!
Він такий нестерпно бридкий,
що часом хочеться зірвати того дурного бриля з його голови
і запхати йому в горлянку?
Аякже.
Мені хочеться.
Але навіть з усім цим,
невже він заслуговує на смерть?
Відповідь — так. У мене все!
Система працює.
Ти не дуже хороший адвокат.
Ти ще не зрозумів уроку, малий?
Наймогутніша річ у світі — не зброя,
не диявольський плід і навіть не мрія.
Це історія.
А всі історії закінчуються.
І твоя теж.
Сьогодні!
-Так! -Так!
І всі ці шановані люди
будуть свідками.
Хлопця, який мав стати королем,
порубали
до того, як він покинув Східне Море.
Луффі!
Санджи!
Клас. Какульки Бриля встигли.
Подбай про ватагу Луффа, поки я продовжу.
З дороги!
То ти хочеш бути як король піратів?
Будь обережний з бажаннями.
Схопіть їх.
Нарешті
наш реванш, Ророноа Зоро.
У мене на це немає часу.
Непогано.
Як ти це робиш?
Я слизька з голови до ніг. Визнай програш, дівчинко.
Намі!
Спецудар Перцева зірка.
Це мій перець?
Ще один раунд у потужному арсеналі капітана Усоппа.
Ми приєднаємося?
Ні.
Нехай пірати розірвуть одне одного.
Коли закінчать, приберемо тих, хто залишиться.
Він пірат.
Я тобі покажу, що бачив Ґолд Роджер перед смертю,
крім своїх кишок!
Останні слова, капітане Диво-сранцю?
Мене звати Монкі Ді Луффі!
Я знайду Єдиний Скарб
і стану королем піратів!
Схопити його.
Заголосно!
Ти нічого не знаєш про те,
як бути королем.
Я знаю, що ти ним не станеш.
Важка голова, що носить корону.
Відрубаймо її.
Гаразд?
Зоро!
Санджи!
Усоппе!
Намі!
Пробачте.
Я помру.
Ця усмішка.
Луффі!
Цей сміх.
Роджер.
Я помру!
Тільки не знову!
Пощастило.
Ну що ж.
Усі цілі?
Ми?
У тебе щойно влучила блискавка.
Луффі, вертаймося на корабель.
Стійте!
Владою дозорчих вас заарештовано.
Там є вихід. Тікайте звідси!
Дякую.
Мої сумки!
Не дайте піратам покинути місто!
-Санджи вб'є мене, якщо залишу! -Чекайте! Де Намі й Усопп?
-Вони заблукали? -Тільки не Намі.
-Мабуть, на «Меррі». -Сюди!
Стояти.
Або ні.
Сердита колишня?
Ідіть на корабель. Я впораюся.
Я мала б здогадатися.
Ти Ророноа Зоро.
Мисливець за головами став піратом.
Якщо знаєш, хто я, то не хочеш цього.
Хочу.
Я заберу в тебе Вадо Ічимондзі.
Спробуй.
Ти не казала, що ти дозорча.
Ти не питав.
Поціновувачка мечів уміє битися.
Краще за тебе. Ти опускаєш лікоть.
Ти дикун.
Як би ти не бився,
завжди буде хтось кращий за тебе.
Я нізащо не віддам цей меч.
Особливо тобі.
Чому ти мене не вб'єш?
Ти не видатний мечник.
Ти не гідний Вадо Ічимондзі чи будь-якого іншого меча!
Монкі Ді Луффі.
Я капітан Смокер з Дозору.
Ти нікуди не підеш.
Вибач, Смокі, але ми поспішаємо.
Я сам.
Диявольський плід!
Байдуже. Ми його здолаємо.
Гум-Гум…
Кулемет!
Санджи!
Дрібота.
Білий Удар!
За тебе дають 30 мільйонів беррі.
Удача від тебе відвернулася, малий.
Від кого відвернулася, кажеш?
Ти.
Хто ми такі, щоб ставати на заваді чужій подорожі?
Світовий уряд полює на тебе.
Не сьогодні.
Світ досі чекає на нашу відповідь.
Луффі!
Ходімо.
Вставай. Ходімо.
Швидше.
Що там сталося?
Сам не знаю.
Скоро буде дощ. Зоро, Усоппе, спустіть вітрила!
Хто тебе врятував?
Гадки не маю.
Пірат?
Якщо це твій вибір, тоді добре.
Уперед.
Ти на таке не підписувалася.
Так, пташечко?
Ти хто?
Та, хто розуміє, як це — бути в клітці.
Гадаю, ти звикла до паперових порізів, а не до таких ран.
І, мабуть,
вони болять менше ніж гордість.
Ти не знаєш, що кажеш.
Я знаю, що в тобі є невикористаний потенціал.
Змарновані навички.
Невиконані бажання.
Я знаю, що ти сильна.
Розумна.
Красива.
Цей світ може запропонувати тобі більше, пташечко.
Ти можеш отримати все.
Що це?
Крила.
Ташигі.
Капітане Смокер.
А ви тут яким вітром?
Дякую, Раулю.
Ґолд Роджер часто відвідував цей бар.
Кажуть, він випив тут останню чарку, перш ніж вирушити до Великої Смуги.
Коли його схопили і вбили, це місце втратило свою привабливість.
Уб'ємо людину —
уб'ємо легенду.
Так ми думали.
Я приходжу сюди у кожну річницю його смерті нагадати собі, за що я борюся.
І проти чого борюся.
І що це?
Я був там.
У день страти Ґолда Роджера.
Знаєш, що він зробив, коли зустрів свій кінець?
Він сміявся.
Я був малий,
але навіть я бачив, який вплив мали його слова.
Обіцянка Єдиного Скарбу загнала світ у хаос.
Жодна дитина не повинна проживати таке божевілля.
І саме за це я борюся.
Я присягнув, що світ ніколи не побачить іншого Ґолда Роджера.
Відпочинь. Завтра вирушаємо.
Вирушаємо?
-Куди? -Клоун вибовкав.
Пірати Бриля прямують до Великої Смуги.
Ми їх вистежимо.
Він сміявся,
Ташигі.
Луффі Бриль дивився смерті в очі і сміявся.
Ось проти чого ми боремося.
РОЗШУКУЄТЬСЯ — ЖИВИЙ АБО МЕРТВИЙ МОНКІ ДІ ЛУФФІ
Народ! Гляньте!
Ми допливли!
Це…
Зворотна гора.
Вхід у Велику Смугу.
Тепер наша подорож буде значно важчою.
Важчою за Воєвод?
Акул-убивць?
Ту жінку з булавою?
Так.
Але ми все здолаємо
разом!
Велика Смуго,
ми йдемо!
Так!
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин