Det där är ett stort berg.
Kartan är tydlig. Bakvända berget är vår bästa väg in på Storleden.
Då gör vi så.
Jag kan inte navigation, men man kan inte segla uppför ett berg.
Nami vet hur det funkar. Det räcker för mig.
Jag har en teori om hur det fungerar.
Strömmarna i de fyra haven bör föra oss uppåt.
Men vattnet här är kallare,
så strömmarna vid bergets kant går ner mot havsbotten.
Om vi inte träffar precis rätt kan vi alltså förlisa och dras ner till botten.
Va?
Det är väldigt tekniskt.
-Gör rätt eller dö. -Okej, inte så tekniskt.
Röda bandet går runt hela världen.
Vi kommer inte runt det, vi måste igenom.
Om vår navigatör säger att det är så vi tar oss till Storleden,
är det så vi tar oss till Storleden.
SÄKER VÄG… TROR JAG?? VARMA STRÖMMAR KNUFFAR UPPÅT?
Vad många skeppsvrak.
Där ser du. Alla hamnar inte på havets botten.
Håll bara stadig kurs, Usopp.
Var försiktig med kullerstocken.
Usopp, styr hårt babord!
Okej, det var inte så…
…farligt.
Håll i er!
Ja!
Nami! Merry trilskas!
Vi kommer att träffa klipporna! Styr babord!
Jag kan inte! Strömmen är för stark!
Håll kvar!
Kämpa mot strömmen!
Kom igen, Merry. Samarbeta.
Tryck inte för hårt, då…
-Nej! -…knäcks den.
Hur ska vi nu styra?
Förbered för kollision!
Vi är räddade!
Det är inte över än!
Hissa mesanen! Jag går till fören.
Jag fixar det!
Vi närmar oss toppen!
Ja! Vilken åktur!
Var beredd att skota hem.
Styr hårt styrbord!
Ja! Kom igen! Kom igen, Merry!
Skota hem!
Vi gjorde det!
Det är Storleden!
Nu ska vi bara ta oss ner.
Full fart framåt.
Vad är det där?
Vad det än är så kommer vi att träffa den!
Hörru, valen!
Flytta på dig!
-Nej, Luffy! -Luffy!
Fem minuter till, Dadan.
Hörrudu!
Lägg av med det där!
Ge mig min besättning!
Vill du göra på det svåra sättet?
För all del, firren!
Din skitstövel!
Var inte en fegis. Kom närmare!
Kom an!
Om jag…
Om jag kunde simma skulle du verkligen ha problem nu.
Du behöver något betydligt större än dina nävar.
Vem är du?
Bara en gammal man
som gör sitt jobb.
Då så, din förvuxna guppy.
Mina vänner är kvar där inne.
Vi måste få ut dem genast!
Dina vänner är döda.
Jag måste få ut mina vänner ur valen.
Jag går inte förrän jag får svar. Vem är du?
Vad är grejen med valen? Hur får jag ut dem?
Vill du ha svar? Varsågod.
Namnet är Crocus. Yrke? Fyrvaktare.
71 år gammal. Tvilling. Blodgrupp AB.
Den förvirrade valen försöker ta sig genom Röda bandet, vilket är omöjligt.
Vad gäller din besättning
så är det lönlöst.
Jag sa ju det.
Din besättning är död.
Du känner inte min besättning.
Säger din karta något om en enorm val?
-Tydligen inte. -Tror vi att Luffy mår bra?
Självklart. Det är Luffy. Han är…slitstark.
-Vi måste hitta en väg ut. -Kan jag få göra en plan nu?
Jag visste inte att valen skulle vara där. Jag knäckte åtminstone inte kullerstocken.
-Det är ingen komplimang. -Det är inte inte en.
Okej. Usopp, du kan väl reparera Merry?
Självklart. Men rorkulten är oduglig utan en ny hjärtstock, så…
-Kan du hitta en sån där ute? -Där ute?
På de farliga vraken?
-Farliga och troligen hemsökta. -Det låter som ett tvåmannajobb.
Medan de är borta gör jag en plan för att komma ut.
-Jag fixar det. -Ett svärd får inte ut oss ur en val.
Vi får väl se.
Har du förberett Bolmarhojen?
Ja, men Storleden ligger utanför vår jurisdiktion.
Vi måste göra en formell begäran till vårt befäl…
Här är min begäran: Jag bryr mig inte. Hälsa honom det.
Varför säger du det inte själv, kapten?
Viceamiral Garp. Välkommen till Loguetown.
Vad gör en höjdare som du här?
Firar du årsdagen?
Jag var på väg tillbaka till Marinkårens högkvarter och tänkte…
Jag ville titta förbi och kolla hur det går.
Jag har något att diskutera med dig.
Dessutom ger det mina nya talanger en chans att vidga sina vyer.
Äntligen slipper vi den där båten.
-Tyst, Helmeppo. -Vadå?
Du har svimmat eller spytt mer än jag under utbildningen.
Och vi förtjänar landpermis.
Matar du hemlösa nu?
Elevunderlaget är tydligen inte vad det var.
Du var inte direkt ett föredöme när du började.
De kan nog överraska.
Ta en promenad. Ni kanske lär er något.
Jag ska prata lite med kaptenen.
Vi kanske lär oss mer om vi får betrakta er på ert möte?
I enrum.
Återvänd till skeppet om ni inte vill se er om.
Jag hörde att Bogard har kreativa idéer på hur man kan göra armhävningar.
Tashigi visar dem runt.
Perfekt.
Visa vägen, kapten.
Den här vägen.
Hej.
Blomkillen, jag behöver din hjälp!
Öppna, farfar!
Jag måste rädda mina vänner från valen!
Jag vet att du kan öppna!
Blom-farfar, jag behöver din hjälp!
Öppna dörren!
Öppna!
ALABASTAS PRINSESSA FORTFARANDE FÖRSVUNNEN
Äntligen lugn och ro.
Vet du hur svårt det är att få hit en reparatör?
Jag och mina vänner har lovat att segla på Storleden
och förverkliga våra drömmar.
Jag ger mig inte av utan dem.
Det kvittar vad jag måste göra för att få ut dem ur valen,
för ingenting…
…kommer i vägen för Monkey D. Luffy och hans gäng!
Du tänker inte ge upp, va?
Nix.
Det finns bara ett sätt att närma sig Laboon
och se om dina vänner lever där inne.
Laboon?
-Har du döpt valen? -Han hade redan ett namn.
Tack för hjälpen.
Du påminner om någon.
Han kunde inte heller knipa käft.
Hur många sådana gör du av med på en vecka?
Det beror på veckan.
Och vilken vecka det har varit.
En sällsynt skamfläck på kapten Smokers prickfria meritförteckning.
Du är så allvarlig.
Du påminner om mig när jag var i din ålder.
Jag blev inte marinsoldat för att få pokaler.
Men ändå…
…smärtar det att se någon komma undan.
Det vet ju du.
Jag har fått veta att stråhattarna vill hitta One Piece.
De vill följa Gold Rogers uppmaning.
De är inte de första.
Inte heller de sista.
Jag ska jaga honom.
För att han kom undan?
Han vill avsluta det Gold Roger påbörjade.
Jämför du Luffy med Roger?
Du var inte där.
Du såg inte hur han log mot döden. Precis som Gold Roger.
Jag måste stoppa honom, vad som än krävs.
-Jag fattar, du vill skydda ditt barnbarn. -Du fattar ingenting.
Jag har slutat att skydda Luffy.
Pirater kan inte segla i Lugna strömmen som marinens fartyg kan.
Deras enda väg till Storleden går genom Bakvända berget.
De överlever förmodligen inte färden.
Varför ödsla tid?
Att sitta på arslet utan att göra något vore att ödsla tid.
Med all respekt.
Din begäran, om den kan kallas så, avslås.
-Sir… -Dina färdigheter behövs på annan plats.
Stråhattarna är ett sandkorn i Storledens kugghjul.
Marinkåren oroar sig för riktiga hot
mot vår känsliga politiska miljö.
Kungariket Alabasta är på gränsen till inbördeskrig.
Deras prinsessa är försvunnen. möjligen bortrövad.
Samtidigt får revolutionsarmén fler anhängare varje dag
i sin strävan att störta världsregeringen.
-Och deras ledare… -Befann sig i Loguetown.
Dragon.
Han hjälpte stråhattarna att fly.
Jaså, minsann?
Om du vill göra din plikt,
ska jag visa hur ett riktigt hot ser ut.
Det är inte vatten.
Magsyra.
Stark nog att långsamt fräta sönder skeppen.
Den fräter nog ännu snabbare på kött.
Jag undrar hur snabbt Merry börjar erodera.
Låt oss inte ta reda på det.
Spöken på skeppsvrak är de mest hämndlystna.
Visst.
Var hörde du det? I en bok? Vem skrev boken? Hade den bra källor?
Vad är en hjärtstock, förresten?
Det är där kullerstocken möter rorkulten. Utan rorkult, inget roder, ingen styrning.
Man kan aldrig förbereda sig för det okända.
Du verkar väldigt obrydd.
I köket vet man aldrig vad som kommer att hända.
Men…jobba bara på,
lita på dina händer och redskap,
och lita på att besättningen stöttar dig.
Då kommer du att känna att du klarar allt.
Det var faktiskt inspirerande.
Med sådan tillit är man aldrig rädd.
Skrämd. Inte rädd.
Jag dömer inte.
Han har inte varit död länge. Han är färsk.
Han ligger på hjärtstocken. Du måste flytta på honom.
Nej. Du kan flytta på honom så tar jag stocken.
Du vet inte ens vad det är.
Det är den runda delen.
Under den döda snubbens arm.
Vet du…
Jag tycker att jag gjorde min del genom att peppa dig,
så jag stannar här.
-Jag klarar det. -Ja, det gör du.
-Jag kan laga skeppet. -Du grejar det.
Jag kan laga skeppet. Jag klarar det.
Du grejar det.
Den är intakt.
Det är inget lik. Bara en skum snubbe.
Jag kan hantera en skum snubbe. Ta hjärtstocken.
Fint skepp ni seglade in på.
Vi tar det.
Du är snabb för att vara död.
Du är skicklig för att bara använda benen.
Det är ett stilval.
Att döma av dina kläder har du inte koll på sådant.
Sanji! Gå försiktigt!
Han sa "vi" tar skeppet.
Det finns alltså någon mer där ute.
Är det något fel på kompassen?
-Nej. -Bra.
Vi måste kunna segla ut så fort jag får valen att öppna munnen.
Vad är det där?
Förutom slöseri med rep.
Du sa att jag inte kunde få ut oss med ett svärd, så…
…jag gjorde ett stort svärd.
Va?
När rodret är lagat tar jag det här och petar på
den där grejen han har i gommen, som ser ut som en boxboll.
Gomspenen?
En tjejval, alltså.
Strunt samma.
Sedan blir vi utspydda till friheten.
Och så yttrades den dummaste planen någonsin.
Det är den enda plan vi har just nu, så…
Vet du vart kompassen tog vägen?
Zoro, lite hjälp här!
Jag beklagar, men jag behöver ert skepp.
Släpp henne.
Har jag missat något?
-Hur lång tid tar det här? -Herregud!
Jag sa ju det.
Vi måste vänta tills Laboon kommer upp till ytan igen.
När det sker måste jag ha sömnmedlet redo.
Du går inte i närheten av valen innan vi har fått honom att lugna sig.
-Hur ofta drogar du honom? -Numera?
Upp till 20 gånger om dagen. Då kör han inte in huvudet i Röda bandet.
Varför gör han så? Varför tar du hand om honom?
-Är han ditt husdjur? -Verkligen inte.
Jag är ingen djurvän.
Inte direkt en människovän heller.
Det enda jag ville var att bli lämnad i fred.
Det var därför jag flyttade till en fyr i ödemarken.
Varför fortsätter du?
För att…
…jag också har gett ett löfte.
Samling nu, vi kastar loss Med Binks mjöd i vår last förstås
Vinden blåser, vem vet vart Blå vågor för oss ut
Över havets våg och krus Värmer solen med sitt ljus
Fåglar flyger sorglöst runt Och kvittrar utan slut
Bra jobbat att ta er över Bakvända berget.
Välkomna till piraternas kyrkogård.
Ursäkta att vi lägger till medan vi lagar skeppet.
I Västerblå kallas jag Calico Yorki.
Kapten för Rumbarpiraterna.
Ni får gärna stanna medan ni lagar ert skepp.
Men ställ inte till med något.
Laboon?
-Laboon! -Där är han!
Jag visste inte att ni hade med er en val. Han skrämmer bort fisken.
Vi kanske kan komma överens.
Du delar med dig av din hamn så delar vi med oss av vår musik och mat.
Jag avskyr er musik, och jag har gott om mat.
Kanske
lite av vår sprit, då?
Hur kommer det sig att ni har en val i besättningen?
Han började följa efter oss i Västerblå.
Stackarn måste ha kommit ifrån sin flock. Han var helt ensam.
Besättningen fattade tycke för honom.
Särskilt när de insåg att lilla Laboon älskar musik.
Samling nu, vi kastar loss Med Binks mjöd i vår last förstås
Sjung en sång och spela med
För alla världens hav
För när allt är sagt och gjort
Är du ändå blott en lort
Så sprid din saga allt du kan
Över havets skum
Det förvånar mig att han överlevde färden över Bakvända berget.
Ja, han är en liten tuffing.
Men knappast tuff nog för Storleden.
Med odjur i djupet som väntar på att äta honom till mellanmål
så snart ni lättar ankar.
Om Laboon vore i fara,
skulle varenda en av mina män offra livet för honom.
Tänk att ta sig till Storleden och förlora allt på grund av en val.
Att ta sig an en så sårbar varelse,
och släppa ut honom i så farliga vatten.
Tur att det inte är mitt samvete.
Vi kan inte återgälda din vänlighet mot oss och Laboon.
Jag hade inte gått med på det här om jag inte druckit sex glas.
Du är hygglig, Crocus.
Jag vet att du håller ditt löfte.
Ja.
Vi seglar världen runt på Storleden
och kommer tillbaka hit från andra sidan berget.
Jag lovar att vi återvänder efter våra äventyr.
Och när vi återförenas ger vi oss ut på nya.
Samling nu, vi kastar loss Med Binks mjöd i vår last förstås
Vinden blåser, vem vet vart Blå vågor för oss ut
Över havets våg och krus
Jag kan sången de sjöng för Laboon.
"Binks mjöd."
Någon sjöng den för mig.
Någon som gav sig av för länge sedan.
Laboons besättning gav sig av, men de kom aldrig tillbaka.
Jag har till och med letat efter dem själv.
En pålitlig källa hade sett deras skepp fly från Storleden.
Han tror att de seglar bakom den där muren,
och om han slår i hårt nog kan han ta sig igenom, till dem.
Röda bandet är ogenomträngligt.
Han kommer att fortsätta tills han dör.
Jag försökte få honom att sluta när jag berättade vad jag fått veta.
Laboon, du behövde få veta sanningen.
De kommer inte tillbaka.
De är borta, Laboon.
Du måste sluta innan du tar ihjäl dig.
Sluta!
Men det var lönlöst.
Nu gör jag allt jag kan för att hindra honom från att skada sig.
Men så fort sömnmedlet avtar, sätter han igång igen.
Han kommer aldrig att acceptera att de inte kommer tillbaka.
Du är schyst som tar hand om dina vänner.
Jag kan inte ta hand om någon.
Han är helt enkelt fast med mig.
-Yorki gjorde rätt i att lita på dig. -Det spelar ingen roll.
Laboon har fått så många sprutor att sömnmedlet förlorar sin effekt.
Och när det helt slutar fungera…
Hör du.
Det måste gå att hjälpa honom.
Att få honom att acceptera att de är borta.
Du skulle inte acceptera det.
-Hur ser det ut? -Kullerstocken fungerar igen.
Hon är sjöduglig när jag fått upp den här knopen.
Var försiktig.
Oroa dig inte för mig.
Det gick bra.
Då så. Ge oss svar, annars börjar jag skära av saker.
Vad gör ni här?
Det finns många anledningar till att man hamnar i en val.
-Vad gör ni här? -Varför ville ni ta vårt skepp?
Man kan inte bara gå ut ur en val.
Släpp loss oss nu, eller förlora era liv.
Skulle vi vara rädda för två obeväpnade personer
klädda som amatörteaterskådisar?
Vi är mycket, mycket mer än ni kan föreställa er.
"Vi"?
Löjliga dräkter.
Ogrundat övermod.
Jag har mött deras sort förut.
En snubbe som kallade sig herr 7.
Lugn, mosshuvud.
Då antar jag att du är…
…herr 9?
Vårt rykte föregår oss.
Vilka är de?
De tillhör Barockverken.
Marinkåren har varit efter dem länge.
Vi följer alla spår av det här
mystiska gisslet.
En organisation med tentakler från Storleden till alla andra hav.
Från början var de
bara ett rykte.
En viskning. Men de börjar bli djärva.
Snäckstaden är den senaste av marinens utposter som de har utplånat.
Vad är deras mål?
Okänt.
Vi har aldrig lyckats fånga någon av deras agenter.
Inte vid liv, i alla fall.
De använder täcknamn
för att hemlighålla sina identiteter.
Deras ledare, herr 0:s, sanna identitet är okänd.
Även inom organisationens högsta led.
Du skulle vänta med de andra barnen, furir.
Sluta göra honnör, och försvinn.
Ja, sir.
Jag tillåter din flytt till Storleden.
-Jag frågade inte om lov… -Det här är ditt uppdrag.
Tillfångata en av Barockverkens agenter, vid liv.
Samla information från dem innan det här händer någon mer ö.
-Varför jag? -Du är fokuserad.
Obarmhärtig.
Och du gör vad som än krävs.
Din jitte.
Spetsen är gjord av sjösten, inte sant?
Ja.
Det,
och dina andra krafter,
bör ge dig en avundsvärd fördel.
Det är därför jag behöver dig till det här.
Men försök att minnas
att det finns ett större perspektiv.
De är en organisation av lönnmördare.
De skickade herr 7 för att rekrytera mig.
Och du tackade nej?
Jag var lite skarpare än så.
-Jag delade honom på mitten. -Ja, vi fattade det.
De verkar inte särskilt farliga.
Du dödade 7, och 9 fimpade sig själv genom att ramla ner i ett hål, så…
Jag har suttit i den här valen i dagar. Jag är inte i toppform.
Säg det till dem, fröken Onsdag.
Nummer och dagar som täcknamn.
Fyndigt.
FRÖKEN ONSDAG HERR 9
Jag tycker att vi gör på det gamla viset.
-Kastar dem överbord. -Kapten vill nog inte döda någon.
Men vår kapten är inte här, eller hur?
Låt mig gissa. Du är navigatören som drog in dina vänner i det här.
Och du är tjuven som tog min kompass. Var är den?
-Den tog en simtur. -Jag behövde den.
Den verkade inte göra någon nytta.
Och du behöver den inte på Storleden. Magnetfälten är annorlunda här.
Det är bara ökompasser som funkar.
Ni har väl en ökompass?
Ja, självklart.
Vad är en ökompass?
Av alla valar i hela världen
skulle de här korkskallarna tvunget hamna i min.
-Vi kommer aldrig härifrån. -Men vårt skepp är intakt.
Det är inte ert.
En besättning är inte bättre än sin navigatör.
Ni är praktiskt taget döda.
Har du någon aning om var du är?
Ta tag i något, snabbt.
Usopp!
Håll dig lugn.
Nej!
Tusan, han vaknade tidigt. Kom igen.
-Vad händer med min besättning? -Inget bra.
Usopp!
Skynda på, farfar.
Det funkar inte.
Tusan. Jag borde ha höjt dosen.
-Jag måste komma närmare. -Det är vansinne.
Du kommer att dö.
Jag bryr mig inte.
Han behöver något att ta tag i!
Här.
Vad är det där?
Nej!
Tänka sig att det inte fungerade.
Hörru, valen!
Våga inte skada mina vänner!
Du får inte äta upp min besättning!
Kära hjärtanes.
Släpp inte taget!
Dra upp mig!
Håll i, Zoro!
Det är halt.
Sanji, släpp inte taget!
Jag har dig.
Dra på tre.
Ett, två, tre!
Samling nu, vi kastar loss Med Binks mjöd i vår last förstås
Ta farväl, men gråt nu ej Ty minnena finns kvar
Livet vårt är blott en dröm Det känns dock som en evig ström
Vi ses när månen lyser klar Och vinden vaggar dig
Samling nu, vi kastar loss Med Binks mjöd i vår last förstås
Ta farväl, men gråt nu ej Ty minnena finns kvar
Livet vårt är blott en dröm Det känns dock som en evig ström
Vi ses när månen lyser klar Och vinden vaggar dig
Folk lämnar en, Laboon.
Men ibland
hamnar man någonstans man aldrig hade trott.
Och träffar folk som stannar kvar.
Jag behöver mina vänner, Laboon.
Snälla,
släpp ut dem.
Zoro,
hissa storseglet!
Nu vänder vi på skutan.
Det var som tusan.
Hej!
-Hallå! -Luffy!
Jag sa ju det, farfar!
Måste du överglänsa mig i allt?
Spionerade du?
Hur visste du det?
Jag har tjuvlyssnat en del.
Han är expert på spionage.
Vill du prova?
Jag föredrar svärd.
-Jag instämmer. -Jag älskar svärd. Det är därför jag…
Strunt samma.
Kapten Smoker har varnat mig för att prata för mycket om mina drömmar.
Och att prata i allmänhet.
Var det därför du ville bli marinsoldat?
-För att lära dig svärd? -Inte bara lära mig.
Svärd talar till mig. Det har de alltid gjort.
Jag fick veta att det finns ett antal mästerverkssvärd.
Vart och ett har ett eget namn.
De flesta är i händerna på pirater och prisjägare.
Men jag skulle vilja hitta dem
och ta dem från uslingarna som inte förtjänar dem.
Jag gissar att kapten Smoker inte…
…är så förtjust i det?
Jag bestämmer inte.
Jag blev marinsoldat för att jag hade en dröm.
Rättvisa för alla som blivit illa behandlade.
Jag vet hur det känns.
Enligt Garp blir man ingen bra soldat av att lyda order.
Man ska lyda sin kodex.
Sin egen rättvisa.
Viceadmiralen låter som en bra lärare.
Bortsett från misshandeln.
Du är den enda som kan bestämma din väg.
Jag lagade dörren.
Om du någonsin tröttnar på att bo i en fyr,
finns det gott om plats i Laboon.
Tack, kompis.
Man kan bygga ett helt hus där inne och bo bekvämt.
Hur coolt vore inte det?
Att bo inne i en val?
Om det någonsin blir riktigt illa ska jag tänka på saken.
Vad gör vi med våra fastbundna vänner?
Jag skulle föredra att ni inte lämnar två lönnmördare i min oas.
Och damen hjälpte oss att rädda Usopp.
Gjorde hon?
-Jag litar inte på dem. -Det ska du inte göra.
Vi tar med dem till nästa ö.
Där kan vi klura ut hur vi ska göra.
Om vi tar oss till nästa ö.
Jag ska vara ärlig. Jag förstod nog inte hur annorlunda det skulle vara här.
Jag har inte rätt kunskaper. Jag har inte rätt verktyg.
Jag vet inte ens vad en ökompass är.
Hur ska jag kunna visa er vägen när jag inte ens vet vart jag ska?
Jag är så vilsen.
Det är när vi är vilsna som det här gänget är som bäst.
En ökompass är ganska enkel.
Den mäter magnetfältet mellan öar.
När man har nått en ö och varit där ett tag,
återställs ökompassen och ställer in sig på en ny ö.
Okej, det låter enkelt.
Här på Tvåudden ställer den in sig på ett av sju möjliga magnetfält,
så två skepp som seglar från samma plats
hamnar inte nödvändigtvis på samma kurs.
Det låter mindre enkelt.
Jag har en liggande någonstans. Jag visar gärna hur den fungerar.
Du kan få den till färden.
Menar du det?
Mina äventyrsdagar är över.
Sedan länge. Och…
…du är rätt person att ta över den.
Några av världens bästa navigatörer
tog sig inte lika långt som du redan har gjort.
Det hade inte gått utan mitt gäng.
Blom-farfar.
Har du någon målarfärg?
Klart!
Hör på, Laboon.
Den där piratflaggan
är en symbol för din vänskap med stråhattarna.
Så banka aldrig huvudet mot muren igen.
Jag menar det.
Annars försvinner den.
Jag förstår varför du väntar på dina vänner.
Du tror på dem.
Men du är en av oss nu, Laboon.
Vi kommer tillbaka.
Det lovar jag.
Tashigi.
Flottiljförvaltare Tashigi.
Jag ska till Storleden. Du får stanna här och vaka över Loguetown.
Invänta vidare direktiv.
Är det uppfattat?
Nej.
-Ursäkta? -Jag följer med dig.
Jag har en egen Gold Roger att hitta,
och jag ska ta honom med mina egna händer.
Och alla andra som har ett svärd de inte förtjänar.
Vad fasiken yrar du om?
Någon gång måste jag sluta lyda order och följa min egen kodex.
Den dagen är i dag.
-Du förstår säkert det. -Tashigi, du såg bilderna.
Du vet vad Barockverken kan göra.
Vill du bli inblandad i det för ett svärd?
För många svärd.
Och ja.
Jahapp,
skyll dig själv då.
Sätt fart.
Och dansa inte.
Är du redo att kartlägga din första ö på Storleden?
Tvåudden! Du måste hjälpa mig med utformningen av Crocus fyr.
Jag kommer med mat till mina vänner
Ingen svälter på det här skeppet.
Väldigt omtänksamt.
Vad är oddsen för att folk på nästa ö är lika vänliga som Crocus?
Och lika generösa med spriten?
Vi vet inte vad som väntar.
Men det är väl det som är det roliga, antar jag.
Vad tror du, Roger?
Han kanske är den vi har väntat på.
Den som tar sig till Skrattön och hittar One Piece.
Luffy?
Nästa ö ligger rakt fram.
Undertexter: Lisbeth Pekkari