Divím se, že se vám podařilo utéct.
- Slečna Všenedělní. - Kdo to je?
Zástupkyně ředitele Baroka. Je nelítostná.
Přestaňte na mě mířit.
Je to nebezpečné.
A není to třeba.
Kdybych vás přišla zabít, už by bylo po vás.
Ráda tě zase vidím, slečno Středeční. Nebo mám říct princezno Vivi?
Smrt pana Osmičky mě moc mrzí.
Vůbec si Igarama neber do pusy!
Nerozčiluj se.
Tak ty jsi kapitán Slamáků?
Monkey D. Luffy.
- Hej! Vrať mi ho! - Máte docela smůlu.
Vaše střelka se zaměřila na Zahrádku.
Na nebezpečný ostrov, který se stane vaším hrobem.
Velký pás si na nás nepřijde. A vrať mi ten klobouk!
Mám pro vás nabídku.
- Věčná střelka? - Co to je?
Záznamová střelka, která vždycky ukazuje k jednomu ostrovu.
Díky ní se dostanete na jistý opuštěný ostrov,
díky kterému se vyhnete Zahrádce
i mým kolegům.
Pokud se tam schováte, nikdo vás nenajde.
Budete v bezpečí.
Super! Tak je rozhodnuto.
- Popluješ s náma? - Nedělej do ní. Je to nepřítel.
Zní to jako past.
Co ty na to?
Nebudu se ptát dvakrát.
To ne!
O našem kurzu nerozhoduješ ty.
Škoda.
Jakmile jste ji vzali na palubu,
staly se terče i z vás.
Možná se cítíš neporazitelný,
Monkey D. Luffy.
Tví přátelé ale na rozdíl od tebe nejsou z gumy.
Hodně štěstí.
Co to mělo být?
Záhadně k nám zavítala záhadná kráska.
Jestli slečna Všenedělní ví, kde jsme,
je jen otázkou času, než nás najde zbytek Baroka.
Nedají si pokoj, dokud nás nezabijou.
Možná ses s tím odmítnutím jejího návrhu trochu unáhlil.
- Nehodlám se schovávat. - Ty možná ne.
A já bych mohl?
Ale jdi ty.
Proč to bere vážně jenom on?
- Baroko nás neděsí. - Zoro jich sejmul už stovku.
Vyšší agenti jako pan Pětka a slečna Valentýnová jsou silnější.
- Spousta z nich snědla ďábelské ovoce. - Neboj, ochráním tě.
- Dámám se nelže. - Nikdy bych jí nelhal.
Jsem ti nesmírně vděčná, že jsi mě dostal z Whiskového vrchu.
- Dal jsem ti slib. - A dodržel jsi ho.
Nechci ale, aby vám ublížili.
Na Zahrádce si najdu vlastní cestu do Arabasty.
ZAHRÁDKA
Kvůli tomuhle jsme ve Velkém pásu!
Něco takového vidím poprvé!
Proč se to tu jmenuje Zahrádka? Nepůsobí to tu zrovna drobně.
To nevím, ale už se těším, až to tady prozkoumám.
Tenhle ostrov není na žádné mapě.
Asi je neobydlený, když ho nikdo nezmapoval.
Možná z dobrého důvodu.
Jestli tu nikdo není, nedostanu se domů.
- Budeš muset zůstat s náma. - Dobrodružství volá!
- Umírám hlady. - Máš štěstí.
Připravil jsem nám pirátský obědy. Můžeme vyrazit.
Hustý!
Ahoj, Zahrádko!
Už se nemůžeme dočkat dobrodružství, co nás na tobě čekají!
Odpověděla mi!
- To znělo jako něco velkýho. - Znělo to jako véča!
- Vyrazím na lov. - Jak asi? Chceš to ukopat k smrti?
- Myslíš, že máš na víc? - Než ty?
S klidem.
Co bys řekl na sázku? Kdo sežene večeři, vyhrává.
Beru.
Tak pojďte!
Jdeš s námi, Vivi?
No tak!
Držte se pohromadě.
Ne, že se rozutečete po džungli.
Tudy!
Luffy!
My se… rozdělujeme?
Určitě bychom měli?
Tyhle rostliny jsem viděla v knihách,
ale všechny už mají být dávno vyhynulé.
Voní moc hezky.
Tahle má hlad.
Ať už zaryčelo cokoliv,
šlo to odsud.
Určitě odtamtud.
- Zpochybňuješ můj lovecký instinkt? - Kde bys ho vzal?
- Tudy. - Tudy.
Neboj, Vivi.
Na dalším ostrově zjistíme, jak tě dostat domů.
Když Luffy odmítl tu nabídku, všechny vás tím ohrozil.
A vy jste mu na to nic neřekli. Proč?
Vím, jak na tebe Luffy asi působí, ale…
Má spoustu…
Vlastně nevím, jak to říct, ale…
časem to pochopíš.
Musíš je ochutnat!
Chceš nás zabít? Slez dolů a přestaň blbnout!
Kde je Usopp?
Nejspíš se vrátil na loď. Zajdu pro něj.
Ty zatím…
pohlídej Luffyho.
Co je asi tudy?
Neloudejte se!
Už jsi někdy viděla tohle?
Myslíš kapradí?
Jo, ale normálně nebývá tak obrovské.
A co tohle? Už jsi to někdy viděla?
Jo, bobule znám taky, Luffy.
Určitě jsou jedlé?
Ty jo…
A co tohle?
Už jsi někdy viděla něco…
takového?
Ne, Luffy.
Tohle jsem rozhodně ještě nikdy neviděla.
Přistáli jsme na prehistorickém ostrově.
Navigace ve Velkém pásu je tak obtížná,
že se sem určitě nikdo nedostal tisíce let.
Od dob dinosa…
Jdu se na něm projet!
Proč myslíš, že šel tudy?
Vím, co dělám. Někde tu musí být.
Přiznej si, že ses ztratil.
Víš vůbec, co hledáme?
Vzhledem k těm stopám
to vypadá na něco s velkými spáry.
Takže bude kuřecí vývar.
Ztratil ses.
Můžeš sklapnout, Mechu?
- Myslel jsem, že lovíme. - Lov chce trpělivost.
To zrovna mně vysvětlovat nemusíš. Jsem Lovec pirátů, pamatuješ?
Piráti a zvířata se chovají jinak.
Většinou.
- Když chci něco zabít, prostě to zabiju. - Vidím, že důvtipu jsi moc nepobral.
- Aspoň jsem se nenechal svázat. - Zrovna jsem se chystal utéct.
Jasně. Měl bys zůstat u pečení sušenek.
Abys věděl, pečení a vaření jsou dvě odlišný věci.
To nebude kuře.
Rozhodně ne.
To už jsi zpátky? Stalo se něco?
Usoppe?
Co tu děláš?
- Leštím zábradlí. - Netušila jsem, že potřebuje leštit.
No…
teď už ne.
Poslyš… Vím, že se bojíš.
Nebojím.
Jenom alergický.
Na nezmapovaný ostrovy.
Nevypluli jsme náhodou za dobrodružstvím?
To máš pravdu.
Jenže ta ženská z Baroka o tomhle ostrově ví něco, co my ne.
Prý hodně štěstí.
Snažila se nás vyděsit.
Rozhlídni se. Kdy ještě narazíme na něco tak úžasného?
Začínáš znít jako Luffy.
No tak.
- Co to je? - Nemám tucha.
Ale určitě to nesežere mrtvolu!
Nemáte chlast?
Chlast?
Víte, co by bodlo po dobrým pití?
Oběd.
- Pozor! To ne! - Ne!
Luffy!
Měl bys slézt dolů!
Sice vypadá krotce, ale pořád je to dinosaurus!
Dolů?
Ne! Ani náhodou!
Mám tu výhled na celý ostrov! To musíš vidět!
To teda fakt nemusím!
Luffy! Co to děláš?
Neboj, držím tě.
To je, co?
Jak si to můžeš tak užívat?
Jde po nás Baroko a ty se tady projíždíš na dinosaurovi.
Na čem jezdíte v Arrabiatě?
V Arabastě jezdíme na kachnách.
Můj věrný společník se jmenuje Flíček.
Na kachnách?
Jezdecký kachny jsem ještě neviděl.
Ale vlastně i princeznu vidím poprvé.
Bydlíš na hradě?
Ne, v paláci našeho hlavního města Alubarny.
Máme tam tajné chodby
a tu nejnádhernější střešní zahradu.
Takže se cpeš nóbl jídlem?
Náš šéfkuchař ti připraví cokoliv. Kdykoliv si usmyslíš.
Můžeš si dát zmrzku ve tři ráno?
Ne.
Protože nejsem malá.
Promiň.
Musím se dostat domů.
To zařídíme.
Cítíš to?
Co?
Jídlo.
Dinosaure!
Tudy!
Tak jo.
- Takže tu žijou dinosauři. - Teď o jednoho míň.
Tohle by nakrmilo celou vesnici. Dinosaura jsem ještě nevařil.
Já zase nikdy žádnýho nezabil. Každý máme něco.
Počkej…
Ty jsi nic nezabil, to já ho sejmul.
Ty myslíš, že jsi ho zabil kopancem?
Vždyť jsi to sám viděl.
Vidíš tu ránu? Tady jsem ho rozpáral mečem. Skutečnou zbraní.
To ho možná zabolelo, ale tady schytal ten můj kopanec…
který ho sejmul.
- Slyšel jsi to? - Zvuk mého vítězství?
Nemůžu se dočkat, až Nami udělám tyranosauří tatarák.
Kdo je tam?
Blížíme se.
Jak to víš?
Můj nos se nikdy nemýlí.
Nic krásnějšího jsem nikdy neviděl!
Luffy?
Tohle jídlo už asi někomu patří.
Kdo mi tady krade zásoby?
Lidi na Zahrádce nikdy moc dlouho nepřežijou.
Jo, protože je sežerou obři.
Ty jo, už umírám hlady!
Nami… já nechci do guláše.
Nepřišli jsme tu umřít v nějaké jeskyni.
Jenom musíme utéct.
Vypadá jako válečník.
Nebo řezník.
Poslouchej. Zkusím nás odsud dostat.
A ty ho mezitím rozptýlíš jedním z příběhů chrabrého kapitána Usoppa.
Rozumíš?
Nějakým dlouhým.
Dobře.
Jasně.
Tak jo.
Já jsem válečník.
On je válečník.
Já jsem válečník.
Jsme vlastně stejný. Stejný.
Jsme stejný.
Máš tady spoustu ostrých věcí!
Říkal jsi něco?
Že máš výstavní sekeru!
Bojoval jsem s kopím, kladivem a dalšíma zbraněma,
ale válečnou sekeru mám ze všech nejradši.
Je… nádherná.
Zajímáš se o zbraně?
To si piš!
Jednou jsem se proti krtčí příšeře oháněl pětitunovou palicí!
A jak se ti ji nakonec povedlo skolit?
No, já…
Ten netvor se mě přirozeně zalekl a prchnul do podzemí!
To ale kapitána Usoppa nezastavilo!
Abych ho chytil, vyrval jsem kus země!
„Pojď sem!“
Bum!
A když bylo po všem,
nezůstal kolem stát jediný dům.
Díky tomu mi začali přezdívat…
Pán zkázy!
Pán zkázy?
Tak to musíš být dost statečný.
Úplný tvrďák.
Jako moje svaly. Ty jsou taky tuhý.
A shodou okolností úplně bez chuti.
Takový silný válečník
musí mít pořádnou chuť k jídlu.
Dáš si guláš?
Počkej.
Takže ty ses nechystal sníst… nás?
Vy jste si mysleli, že vás chci sníst?
- No jasně. - Dávalo mi to smysl.
Já lidi nejím!
Měl jsem chuť jenom na trochu klábosení.
Proto jsem si vás vzal k obědu.
Vzal…
k obědu.
Už to slyším.
Za to se omlouvám.
Měl bych se vám představit.
Já jsem Brogy přezdívaný Červený démon.
Nejmocnější válečník z celýho Elbafu!
Já jsem Nami!
- A já… - Kapitán Usopp! Pán zkázy!
Přesně.
Rád vás poznávám.
- Dělej! - Klidně mi můžeš pomoct.
Copak?
Mám pocit, jako by nás…
někdo sledoval.
Žádný takový.
Paranoiu si nech.
Kromě princezničky a těch Slamáků tu nikdo není.
Musíme je zabít, než…
Než to zjistí pan Nula a nechá nás odstranit?
Bim. Bum. Prásk.
Tropické ostrovy nemůžu vystát.
Moje kůže tohle slunce nezvládá.
To mi povídej, teče ze mě jak z vola.
- Tak proč si nesundáš ten kabát? - Protože doplňuje můj outfit.
Do háje.
Vyslal sem psychopaty.
Heleme se.
Potížisti dorazili.
PAN TROJKA
Nemusel jste se namáhat, pane Trojko. Tohle je naše práce.
Teď už ne.
Pana Nulu nepotěšilo, že jste tu princeznu nechali utéct
a přidali na náš seznam cílů celou pirátskou posádku.
- Máme plán. - Prosím…
Mlčte.
Vaši misi jsem převzal já.
Moje kolegyně už v džungli chystá náš vlastní plán.
A vás dva…
bych si mohl vychutnat
a vaše polámaná těla pohodit na pláž, kde vás dorazí Nešťastníci.
Pan Nula by jistě nebyl proti.
To bych nezkoušel.
Nebo…
Ti piráti se tu začali kamarádíčkovat s otravně přátelskými obry,
kteří by můj plán mohli…
zkomplikovat.
Pokud se jich zbavíte,
požádám pana Nulu, aby vás nezabíjel.
Alespoň ne za tohle.
Je to mňamka!
Chceš ochutnat můj oběd?
Hej! Říkal jsem „ochutnat“!
Moc toho nebylo, ale chutnalo to výtečně.
Ani nevím, co to bylo.
Dušené hovězí! Jedna ze specialit našeho šéfkuchaře.
Tak mu to vzkaž.
Počkej. Ty jsi pirát?
Přesně tak, kapitán Obřích pirátů.
Oba zbožňujeme maso a oba jsme pirátští kapitáni?
Taková náhoda!
Já jsem Monkey D. Luffy a stanu se králem pirátů.
Netušil jsem, že máme krále.
Je ale pravda, že už jsem na tomhle ostrově hodně dlouho.
Já jsem Dorry.
Modrý démon. Nejmocnější válečník z celého Elbafu.
Tohle je Vivi. Je to princezna.
Luffy.
Výsosti.
Mám se poklonit?
To ne.
A prosím, říkej mi prostě Vivi.
Rád tě poznávám, Prostě Vivi.
Pluje zachránit svoje království!
Snažím se.
Ale… nevím, jestli se tam dostanu včas.
A bez Igarama…
To je kdo?
Můj přítel.
Umřel, když se mě snažil chránit.
Očividně to byl hrdina.
Zemřel se ctí.
Je jedno, jak umřel.
Je mrtvý a já mu nedokázala pomoct.
Na Elbafu máme jeden rituál.
Když válečník zemře, spálíme tělo na hranici,
aby se jeho duše vznesla k nebesům.
Nechceš takhle uctít i svého přítele?
Nemám ani jeho tělo.
Poslyš…
A co tohle?
Igarame,
na tvoji neochvějnou oddanost domovině nikdy nezapomenu.
Co víc,
byl jsi mi oporou.
Věřil jsi ve mně i ve chvíle,
kdy jsem o sobě pochybovala.
Odmalička jsi byl jako můj druhý otec.
I daleko od naší země
a od mého vlastního otce
jsem se s tebou cítila jako doma.
Děkuju ti.
Nejen za tvoji službu,
ale i za lásku
a ochranu.
Zachránil jsi mi život.
Byl to skvělý chlap.
Omlouvám se.
Bylo to vážně dojemné.
Ten guláš byl vynikající.
Díky.
Škoda, že vám jako zákusek nemůžu nabídnout semlu.
Semlu?
To je sladká kořeněná bulka z Elbafu.
O svátcích zimního slunovratu je jíme po obřích mísách.
Vzdáváme tím hold bohovi slunce.
Jednou jsem jich snědl celý stůl!
To mi někoho připomíná.
Na Elbafu jsou všichni obři jako ty?
Nám připadá, že jsme celkem normální.
Když jsem poprvé vyrazil na moře,
překvapilo mě, že jste všichni takoví malincí.
Jak to u vás vypadá?
Elbaf je nádherný ostrov
se strmými horami a gigantickým stromem přímo uprostřed.
Plný statečných válečníků, kteří prosluli svojí ctí a silou.
Tam by se mi líbilo.
To rozhodně.
Skrz příběhy o jejich statečnosti naši válečníci přežívají i po smrti.
Podobně jako ty, kapitáne Usoppe.
A hrdinská smrt v boji je ten největší důkaz odvahy.
Jak smrti zvládnete čelit beze strachu?
Co to bylo?
Jenom místní sopka.
Sopka? Jsme v nebezpečí?
Ne, vůbec ne.
No nic, tak já vyrážím bojovat na život a na smrt.
Když se na Elbafu
s někým rozhádáme a ani jedna strana neustoupí,
rozsudek můžou vynést jedině naši bohové.
Rozhodnou, kdo má pravdu,
ochrání ho a pomůžou mu přežít.
Na tomhle ostrově žije ještě jeden obr, se kterým jsem se kdysi nepohodl.
Takže každý den po výbuchu sopky
svádíme boj na život a na smrt.
73 466 soubojů.
A každý den končíme remízou.
To je spousta bojování.
S Dorrym bojujeme už přes sto let!
Sto let?
Kolik ti je?
My obři žijeme 300 let.
A bojujete tu už tak dlouho?
Proč?
To už si vůbec nepamatuju!
Nepamatuješ?
Jak moc se nesnášíte, že už přes sto let zbytečně bojujete?
Nejde o nenávist.
Ale o čest!
A přesvědčení!
Přesně tak, kapitáne Usoppe.
Sice si nepamatujeme, proč bojujeme,
ale jeden z nás musí zvítězit.
Na Elbafu čest pramení jak z vítězství,
tak z válečnické smrti!
Pojď!
Vážně chceš pozorovat, jak dva obři bojují na život a na smrt?
To nezní bezpečně ani rozumně.
Nevypluli jsme náhodou za dobrodružstvím?
To si piš, že vypluli!
Tady jsi.
Co to sakra děláš?
Trénuju. Granátová jablka jsou ti nejhrozivější protivníci.
Zatímco ty tu vyrábíš ovocný salát, já naporcoval celého tyranosaura.
Ten mi teda dal. Pěkně jsem se zapotil.
Tak dal, jo?
Musíš se chovat jako děcko?
Co to do tebe vjelo?
Nevím.
Nemůžu se přestat…
smát.
Aha.
V tom případě všechno to maso odnesu zpátky na loď
a ty si tady klidně dál blbni.
Počkej!
Na tohle nemám čas.
On mu dal.
Souboj mezi obry! No věřila bys tomu?
Ale jo.
Bude to úžasný!
Co?
Ten ostrov se jmenuje Zahrádka,
protože je malý pro ně.
Hodně štěstí!
Štěstí nepotřebuju, příteli. Jenom přízeň bohů.
Nami! Usoppe!
Další prckové! Ahoj!
- Nazdar, druhý obře! - Co tady děláte?
- Taky jsme potkali obra. Je to tu skvělý! - Moje slova!
- Jo! - Obři!
- Dorry! - Brogy!
Vždyť to nejsou nepřátelé,
ale kámoši.
Ty určitě budeš mít rozum.
Vážně budeme sledovat, jak si jdou po krku?
Všechno dobře dopadne.
Povedlo se ti to?
Jo.
Teď to začne.
Znovu jsme stanuli na prahu slávy,
kde se udatnost setkává s osudem.
Nechme tenhle mok rozdmýchat oheň v našich srdcích
a vrhněme se do boje!
Skål!
Ten kámen je tak měkoučký.
Na čest, kterou hájíme,
slávu, kterou hledáme,
a přátelství skutečných válečníků.
Nechť se na nás usměje bůh slunce Nika
a dopřeje nám místo v síni hrdinů!
- Skål! - Skål!
HLEDÁ SE ŽIVÝ NEBO MRTVÝ
Jo! Bum prásk!
Do toho, Brogy!
Na něj, Dorry!
Jsi nejmocnější elbafský válečník!
- Hej! - Hej!
Dorry!
Sejmi ho! Nadělej z něj maso do guláše!
Jsou tak silní!
Jo, do toho!
Doraž ho, Brogy!
Dorry! Jo!
To je podívaná! A to jsem málem zůstal na lodi.
No jo.
Strašně je obdivuju.
Chci být jako oni.
- Chceš se změnit v obra? - Ne.
Takhle si představuju chrabrý mořský válečníky.
Chci žít
hrdě a nebojácně jako Brogy a Dorry.
Jestli existuje vesnice plná takových válečníků,
chci se do ní podívat.
Já taky.
Jednou tam doplujeme.
Společně.
Ty mraky vypadají jako kočka.
Nami? Jsi v pořádku?
Kéž bych si ji mohla pohladit.
Ani jeden se nevzdává!
Není divu, že bojujou tak dlouho.
Jo!
- Brogy! - Dorry!
Proč to nefunguje?
Dej tomu chvilku.
Moje Mazový dělo se nejdřív musí pořádně rozpustit.
- Ušní maz. - Já vím.
Jen se ujišťuju.
Bum.
S Brogym něco je.
Hele! Kouří se mu z korbelu.
To pivo dostal od Dorryho.
Nerada to říkám, ale asi mu dal něco do pití.
Cože? Ani náhodou.
Brogy a Dorry bojujou čestně. K tomu by se nesnížili.
Jo. Něco takovýho by neudělal nikdo z nás!
Možná na ostrově nejsme sami.
Baroko.
Šušňáku!
Ty a to tvoje suchý z nosu!
Počkej, Luffy!
Přestaňte!
Přerušte souboj!
Není fér! S Brogym něco je!
Brogy.
Brogy!
To ne.
Ne!
Ostří mého meče
prolilo krev a zajistilo mi vítězství!
Po sto letech
je náš souboj… u konce.
Přesně podle plánu.
Ahoj. Tebe už jsem někde viděla.
No jo, jsem nezapomenutelná.
Nami?
Měj se, Usoppe.
Zatím.
Nami!
- Výborně. - Brogy!
Ne! Brogy!
Brogy. To ne…
Byl to rozsudek bohů.
Zemřel vznešenou smrtí.
Ne.
Ne! Tys to neviděl?
Nebylo to fér!
Jeden týpek z Baroka vám do pití nastražil bombu!
Vybuchla mu v žaludku!
Do moku, co jsem mu dal?
Snažil jsem se vás zastavit.
Brogy si ale nedal říct!
To jsem nevěděl.
Jak to, že jsem si nevšiml?
Můj drahý přítel je mrtvý.
A proč?
Ve jménu cti ne. Zemřel zbytečně!
Počkej! Ti, co to udělali, jsou pořád tady a unesli Nami!
Potřebuju pomoc!
Sám to nezvládnu.
Nikdy na tebe nezapomenu.
Nejmocnější elbafský válečníku.
Nezachránil jsem tě…
Ale Nami zachránit dokážu.
Ahoj.
Co jsi zač?
Na někoho jsem čekala.
Ale ztratila jsem se.
Pomůžu ti.
Na koho čekáš?
Luffy!
Luffy?
Běž od ní!
SLEČNA ZLATOTÝDENNÍ
Uteč!
Nemá to cenu.
Hrajeme na babu.
Tak utíkej.
Nami!
Kde jsi, Nami?
Nami?
Je tu někdo?
Slečno Středeční.
Můj drahý příteli.
Tvůj příbytek teď bude zet prázdnotou.
73 466 remíz.
Jedna…
Je mi fuk, jak jsi umřel.
Bojoval jsi jako hrdý válečník, takže dostaneš válečnický pohřeb.
Ale nejdřív…
najdu ty, kdo za tím stojí,
a pomstím tě!
Taková muka.
Tolik nádherného utrpení.
Co to má být?
Vosk.
Díky vosvoskovému ovoci ho dokážu tvořit a ovládat.
Snaž se, jak chceš,
ale jakmile můj vosk ztvrdne, je pevnější než ocel.
Proč to děláš? Co chceš?
Asi to nevypadá fér, ale věř mi,
že tvoje utrpení má smysl.
Víš…
jsem totiž umělec.
A ty, můj nebohý obrovský příteli,
budeš moje další umělecké dílo.
Ale ne.
Překlad titulků: Eliška K. Vítová